Дата документу 03.04.2023 Справа № 334/1842/22

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

 
Єдиний унікальний № 334/1842/22                        Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/728/23                                        Гнатюк О.М.
Доповідач: Бєлка В.Ю.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року                                                                м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого:                Бєлки В.Ю.
Суддів:                        Кухаря С.В.
                       Онищенка Е.А.

               розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Нємна Тетяни Ігорівни на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РІАЛ ЕСТЕЙТ МЕНЕДЖМЕНТ 2018» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:
       У червні 2022 року ТОВ «РІАЛ ЕСТЕЙТ МЕНЕДЖМЕНТ 2018» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 06 березня 2019 року між ТОВ «РІАЛ ЕСТЕЙТ МЕНЕДЖМЕНТ 2018» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 06-03/2019 суборенди нежитлових кімнат.
Згідно п. 1.1. Договору суборенди, Орендар передає Суборендарю в тимчасове платне користування («Суборенду») визначене майно: нежитлові кімнати № 1, 2, 3 в нежитловому приміщенні Літера А-5, цокольного поверху, загальною площею 57,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .
У п. 1.3. Договору суборенди вказано, що ОСОБА_2 вступає у строкове платне користування Майном у термін, вказаний у Договорі, але не раніше дати підписання Сторонами цього Договору та акту приймання-передавання майна.
На виконання вказаної вимоги договору, 06.03.2019 року між ТОВ «РІАЛ ЕСТЕЙТ МЕНЕДЖМЕНТ 2018» та ОСОБА_1 складено та підписано Акт приймання-передавання нежитлових кімнат. Тобто суборендар – ОСОБА_1 , фактично прийняв у користування нежитлові кімнати за Договором № 06-03/2019 суборенди нежитлових кімнат.
Відповідно до п. 8.1. Договору, договір укладено строком на один рік з 06.03.2019 року до 05.03.2020 року включно.
Згідно п. 2.1. Договору суборенди, орендна плата складає 4000,00 грн. на місяць, яка сплачується до 10-го числа поточного місяця, за який проводиться розрахунок.
У п.2.2. Договору зазначено, в орендну плату не входять витрати за комунальні послуги (вода, електроенергія, послуги утримання будинку і прибудинкової території, опалення, вивіз сміття). Оплата зазначених платежів відшкодовується Орендарю Суборендарем на підставі виставлених рахунків.
Згідно до п. 3.3. Договору, суборендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату.
Відповідно до п. 2.4. Договору, закінчення строку дії Договору оренди не звільняє Суборендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендну плату.
Однак в порушення прийнятих на себе зобов`язань, ОСОБА_1 станом на 03.06.2022 року має заборгованість за Договором № 06-03/2019 суборенди нежитлових кімнат, за період часу з 01.06.2019 року по 29.02.2020 року у сумі 58 028,87 грн.
Зазначає, що відповідач в добровільному порядку заборгованість за договором суборенди нежитлових кімнат не сплачує.
Посилаючись на зазначені обставини, просило суд стягнути ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РІАЛ ЕСТЕЙТ МЕНЕДЖМЕНТ 2018» заборгованість за договором № 06-03/2019 суборенди нежитлових кімнат від 06.03.2019 року у розмірі 58 028,87 грн., за період часу з 01.06.2019 року по 29.02.2020 року, та стягнути судові витрати по справі.
Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2022 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РІАЛ ЕСТЕЙТ МЕНЕДЖМЕНТ 2018» заборгованість за договором № 06-03/2019 суборенди нежитлових кімнат від 06.03.2019 року у розмірі 58 028,87 грн. за період часу з 01.06.2019 року по 29.02.2020 року.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РІАЛ ЕСТЕЙТ МЕНЕДЖМЕНТ 2018» судові витрати на оплату судового збору в розмірі 2 481,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РІАЛ ЕСТЕЙТ МЕНЕДЖМЕНТ 2018» витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 грн. 
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Нємна Т.І. зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що рішення суду прийнято без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі, з невідповідністю висновків суду обставинам справи. Залишилось поза увагою суду, що договір суборенди від 06.03.2019 року між сторонами ніколи не укладався, не підписувався, оплати за цим договором відповідачем ніколи не проводились. Відсутні належні та допустимі докази наявності права у позивача укладати спірний договір, подання позивачем рахунків на оплату відшкодування комунальних послуг відповідачу. Документи, що додані до позовної заяви не можуть бути прийняти судом як докази, оскільки вони подані без додержавними вимог ч.2 ст.95 ЦПК України, а копії документів засвідчені з порушенням вимог процесуального законодавства. Вимога про стягнення витрат на правничу допомогу є необґрунтованою. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.
На зазначену апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_3 подала відзив за змістом якого повністю погоджується з висновками суду першої інстанції. Вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені обставини по справі. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін.
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 06 березня 2019 року між ТОВ «РІАЛ ЕСТЕЙТ МЕНЕДЖМЕНТ 2018» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 06-03/2019 суборенди нежитлових кімнат.
Згідно п. 1.1. Договору суборенди, Орендар передає Суборендарю в тимчасове платне користування («Суборенду») визначене майно: нежитлові кімнати № 1, 2, 3 в нежитловому приміщенні Літера А-5, цокольного поверху, загальною площею 57,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .
06.03.2019 року між ТОВ «РІАЛ ЕСТЕЙТ МЕНЕДЖМЕНТ 2018» та ОСОБА_1 складено та підписано Акт приймання-передавання нежитлових кімнат. Тобто суборендар - ОСОБА_1 , фактично прийняв у користування нежитлові кімнати за Договором № 06-03/2019 суборенди нежитлових кімнат.
У п. 1.3. Договору суборенди вказано, що ОСОБА_2 вступає у строкове платне користування Майном у термін, вказаний у Договорі, але не раніше дати підписання Сторонами цього Договору та акту приймання-передавання майна.
Відповідно до п. 2.1 Договору суборенди за користування майном щомісяця суборендар оплачує орендарю в сумі 4000 грн.
Відповідно до п. 2.2 Договору суборенду в оренду плату не входять витрати за комунальні послуги. Оплата зазначених платежів відшкодовується орендарю суборендарем на підставі виставлених рахунків, що підлягають безумовні платі.
Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Зазначений договір суборенди підписаний сторонами та не визнаний судом недійсним.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до частини першої статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Частиною першою статті 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
Встановивши, що між сторонами існують правовідносини за договором суборенди приміщення від 06 березня 2019 року, а ОСОБА_1 не виконував свого обов`язку зі сплати орендної плати з 01 червня 2019 року до 29 лютого 2020 року, суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про те, що орендар повинен сплатити заборгованість з орендної плати.
Позивачем наданий розрахунок заборгованості, який відповідачем не спростований.
Посилання представника відповідача – адвоката Нємни Т.І. в апеляційній скарзі на те, що спірний договір суборенди приміщення не укладався між сторонами та не був підписаний відповідачем спростовуються матеріалами справи, оскільки копію вказаного договору та акт приймання-передачі нежитлових кімнат з підписом ОСОБА_1 долучений до матеріалів справи (а.с. 20-24).
Необґрунтованим також є посилання представника відповідача в апеляційній скарзі на недоведеність факту споживання суборендарем комунальних послуг, у зв`язку з тим, що останнім не було підписано актів наданих послуг.
Так, відповідно до умов договору суборенди витрати на комунальні послуги відшкодовуються орендарю суборендарем на підставі виставлених рахунків, що підлягають безумовні платі.
Таким чином, підписання актів наданих послуг не передбачено умовами договору та не є обов`язковим.
Враховуючи вищезазначене, доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що могли бути підставою для скасування рішення.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1  – адвоката Нємна Тетяни Ігорівни залишити без задоволення.
Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2022 року по цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справ, зазначений строк обчисляються з дня складання повного тексту постанови.
Повна постанова складена 03 квітня 2023 року.

               Головуючий:                                                        В.Ю. Бєлка
                                                       
Судді:                                                                С.В. Кухар

                                                               Е.А. Онищенко