ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м      У к р а ї н и

28 лютого 2023 року 	м. Дніпро	справа № 280/6234/21	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Коршуна А.О. (доповідач),
                               суддів:  Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,     
за участю секретаря судового засідання Яковенко О.М. 

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу:	   Головного управління ДПС у Запорізькій області 	
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду  від 09.11.2022р. у справі №280/6234/21	
за  позовом:	Товариства з обмеженою відповідальністю «Запагротех» 	
до: про:	Головного управління ДПС у Запорізькій області визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення 	

ВСТАНОВИВ:

           18.07.2021р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Запагротех»  (далі – ТОВ «Запагротех» ) за допомогою засобів поштового зв`язку  звернулось  до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі – ГУ ДПС у Запорізькій області)  про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, який зареєстровано судом 21.11.2021р.  / а.с. 1-3,29/.
          Ухвалою  Запорізького окружного адміністративного суду від 26.07.2021р. вищезазначений адміністративний позову було залишено без руху та позивачу  надано строк для усунення недоліків адміністративного позову, які зазначені у ухвалі / а.с. 31/. 
У межах наданого судом строку на усунення недоліків позивачем вимоги вищезазначеної ухвали суду першої інстанції було виконано / а.с. 34,35/ та ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 25.08.2021р. за позовом ТОВ «Запагротех» до ГУ ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відкрито провадження  у справі №280/6234/21 та справу призначено до  судового розгляду / а.с. 36/.
          Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 20.12.2021р. у справі №280/6234/21 провадження у цій справі було зупинено до 07.02.2022р. з метою примирення сторін у справі / а.с.70/, також ухвалою суду першої інстанції від 29.0.2022р.провадження у цій справі зупинялось до 07.11.2022р. з метою примирення сторін у справі / а.с. 86/.
          Позивач, посилаючись у адміністративному позові на те, що ним були своєчасно подані податкові декларації з податку на додану вартість (далі – ПДВ), у яких визначені самостійно податкові зобов`язання за серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2020р.,  відповідачем проведено камеральну перевірку своєчасності сплати узгоджено суми грошового зобов`язання з ПДВ за період з 30.09.2020р. по 21.05.2021р. у ході якої зроблено висновок про порушення підприємством граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з ПДВ серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2020р., що відображено у акті перевірки №4670/08-01-18-10/36983287 від 10.06.2021р. та  на підставі цього акту відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №00/9320/1810 від 06.07.2021р. про застосування до позивача на підставі ст. 124 ПК України за затримку більше ніж на 90 днів суми узгодженого зобов`язання з ПДВ штрафу у розмірі 50% у сумі 221414,8грн. Позивач вважає, що відповідачем безпідставно застосовано при визначені розміру штрафу положення ст. 124 ПК України в редакції що діє з 01.01.2021р. з огляду на те, що на час вчинення правопорушення відповідальність платника податку регулювалась положеннями ст. 126 ПК України що діяла до 01.01.2021р., якою за різний термін затримки сплати суми узгодженого податкового зобов`язання встановлювався різний розмір штрафу, тому позивач вважає що податкове повідомлення-рішення відповідача  №00/9320/1810 від 06.07.2021р. суперечить закону, тому просив визнати протиправним та скасувати таке рішення відповідача. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду  від 09.11.2022р. у справі №280/6234/21 адміністративний позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Запорізькій області  №00/9320/1810 від 06.07.2021р. /а.с. 90-94/. 
Відповідач, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, за допомогою засобів поштового зв`язку подав до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу / а.с. 100-107,108/.
З метою забезпечення розгляду вищезазначеної апеляційної скарги ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 06.12.2022р. з суду першої інстанції витребувано  матеріали адміністративної справи №280/6234/21 /а.с. 110/, які  надійшли до суду апеляційної інстанції 09.01.2023р. /а.с. 116/.
Ухвалами Третього  апеляційного адміністративного суду від 13.01.2023р.  у справі №280/6234/21 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС у Запорізькій області   на рішення Запорізького окружного адміністративного суду  від 09.11.2022р. у справі №280/6234/21 /а.с. 117/  і справу призначено до апеляційного розгляду у судовому засіданні о 14 годин 30 хвилин 14.02.2023р. /а.с. 118/, про що судом апеляційної інстанції у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та порядок було повідомлено учасників справи /а.с. 119-124/.
Ухвалою Третього  апеляційного адміністративного суду від 24.01.2023р. у справі №280/6234/21 проведення судового засідання у справі №280/6234/21 о 14 годин 30 хвилин 14.02.2023р.  призначено в режимі відеоконференції / а.с. 128/, про що судом повідомлено учасників справи / а.с. 129/. 
У зв`язку з тим, що станом на 14.02.2023р. суддя Панченко О.М., яка входить до складу колегії суддів, що розглядає справу №280/6234/21 , перебуває  у відпустці, із застосуванням системи автоматизованого документообігу суду, у цій справі здійснено повторний автоматизований розподіл цієї справи та визначено склад колегії суддів, що розглядає справу у складі: головуючий суддя Коршун А.О. (доповідач), судді Чередниченко В.Є., Чепурнов Д.В.  / а.с. 130,131/ 
У судовому засіданні 14.02.2023р., через не явку у судове засідання представника відповідача та відсутність доказів про повідомлення відповідача про день, годину та місце розгляду справи,  апеляційний розгляд цієї справи відкладено на 15 годин 30 хвилин 28.02.2023р. /а.с. 132-133/, про що судом апеляційної інстанції у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та порядок було повідомлено учасників справи /а.с. 134-135/.
Відповідно до рішення зборів суддів Третього апеляційного адміністративного суду №1  від 07.03.2022р. із застосуванням системи автоматизованого документообігу суду справу №280/6234/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Коршун А.О. (доповідач), судді Панченко О.М., Чередниченко В.Є.. / а.с. 136,137/.
Відповідач, посилаючись у апеляційній скарзі / а.с. 100-104/ на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 09.11.2022р. у цій справі та постановити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні вимог адміністративного позову. 
Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, та посилаючись на те, що судом першої інстанції було з`ясовано усі фактичні обставини справи, які мали значення для її вирішення, та постановлено правильне рішення про задоволення адміністративного позову без порушень норм чинного законодавства,  просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 09.11.2022р. у цій справі залишити без змін.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Відповідач про день, годину та місце розгляду справи повідомлявся, про поважність причин неявки свого представника у судове засідання, або про можливість розгляду справи у відсутність свого представника суд у встановленому законом порядку не повідомив. За таких обставин колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутність представника відповідача.  
Заслухавши у судовому засіданні в режимі відеоконференції представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає  задоволенню з  наступних підстав.
          Під час розгляду цієї справи судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ТОВ «Запагротех» подано податкові декларації з ПДВ, у яких визначені самостійно податкові зобов`язання за серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2020р. / а.с. 14-27/ та у подальшому  податковим органом проведено камеральну перевірку ТОВ «Запагротех» своєчасності сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з ПДВ за період з 30.09.2020р. по 21.05.2021р. у ході якої зроблено висновок про порушення підприємством граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з ПДВ серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2020р., що відображено у акті перевірки №4670/08-01-18-10/36983287 від 10.06.2021р. (далі – акт перевірки) / а.с. 10-13/.
З наданої суду копії акту перевірки вбачається, що у ході перевірки встановлено, що підприємством, позивачем у справі, в порушення вимог п.п.57.1 ст. 57, п. 203.2 ст. 203 ПК України   протягом граничних строків несвоєчасно сплачено узгоджені суми грошових зобов`язань з ПДВ  по податковим деклараціям серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2020р., оскільки фактично сплату здійснено несвоєчасно з порушеннями граничного строку сплати.
При цьому також необхідно зазначити, що податковим органом у ході перевірки зроблено висновок про те, що граничний строк сплати узгоджених податкових зобов`язань з ПДВ настав  у 2020р. / а.с. 10-13/.
Та у подальшому, на підставі акту перевірки,  відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №00/9320/1810 від 06.07.2021р. про застосування до позивача на підставі ст. 124 ПК України за затримку більше ніж на 90 днів суми узгодженого зобов`язання з ПДВ штраф у розмірі 50% у сумі 221414,8грн./ а.с. 8/, і саме це рішення відповідача є предметом оскарження у цій справі. 
          При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що учасниками цієї адміністративної справи під час її розгляду як судом першої інстанції так і апеляційним судом не ставились під сумнів обставини щодо розміру суми узгодженого податкового зобов`язання з ПДВ, періоду прострочки його сплати, а вищезазначене  рішення відповідача оскаржується позивачем з огляду на те, що він вважає, що відповідачем з урахуванням часу вчинення правопорушення безпідставно застосовано для визначення розміру штрафу положення ст. 124 ПК України, в редакції що діяла з 01.01.2021р..
          Відповідно до пп.14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Положеннями пп.14.1.265 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, передбачено, що 
-          штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) це плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності; п
-          податкове зобов`язання це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України (пп.14.1.156 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України);  
-          податковий борг це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України).
Враховуючи, що граничний строк сплати узгоджених податкових зобов`язань з ПДВ настав  у 2020р. що свідчить про те, що правопорушення у вигляді несвоєчасної іх сплати платником податків – позивачем у справі, вчинено у 2020р., то нормами п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин та чинній до 01.01.2021р.) передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
          Як вбачається з оскаржуваного рішення відповідача податковим органом застосовано штраф у розмірі 50% та у якості підстави для застосування такого штрафу у рішенні зазначено ст. 124 ПК України. 
          Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
          Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.
Конституційний Суд України, у рішенні від 09.02.1999р. № 1/99 зазначив,  що частину першу статті 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. 
Отже, враховуючи приписи ст. 58 Конституції України та те, що саме згідно Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» від 16.01.2020р. № 466-IX з 01.01.2021р.  стаття 124 ПК  України викладена у новій редакції, яка на момент вчинення позивачем порушення у виді несвоєчасності сплати податкових зобов`язань з ПДВ не існувала, суд вважає, що законні підстави для застосування до позивача штрафних санкцій на підставі ст. 124 ПК України (у редакції з 01.01.2021р.) відсутні.
Тому колегія суддів,  враховуючи положення Основного Закону, норми якого є нормами прямої дії, а також висновок Верховного Суду, який викладений у постанові від 23.02.2021р. у справі  № 810/3541/17, не може прийняти до уваги  наведені відповідачем під час розгляду справи та у апеляційній скарзі доводи щодо необхідності застосування до спірних відносин положень ст. 124 ПК України у  редакції з 01.01.2021р..
Отже колегія суддів вважає, що відповідач, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, під час прийняття податкового повідомлення рішення №00/9320/1810 від 06.07.2021р., яке є предметом оскарження у цій справі, діяв не у спосіб, який визначено чинним податковим законодавством, та в порушення ч. 2 ст. 77 КАС України не довів правомірності прийнятих ним рішень  під час розгляду справи судом,  тому суд першої інстанції зробив правильний висновок щодо обґрунтованості заявлених позивачем у справі позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування такого рішення суб`єкта владних повноважень.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про часткове задоволення позовних вимог і зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду  першої інстанції від 09.11.2022р.  у цій адміністративній справі  залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у справі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області - залишити без задоволення. 
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду   від 09.11.2022р. у справі №280/6234/21 –  залишити без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.
                    Повний текст виготовлено та підписано 06.03.2023р.. 
   
Головуючий - суддя                                                                      А.О. Коршун 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко