ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 645/3788/20  Номер провадження 22-ц/814/1351/23	Головуючий у 1-й інстанції Бондарєва  І.В.  Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2023 року 	м.Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Пилипчук Л.І.,
судді Дряниця Ю.В., Хіль Л.М., 
розглянувши у місті Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вірекс Енерджі»
на заочне рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 10 грудня 2020 року, постановлене суддею Бондарєвою І.В. (повний текст складено 15 грудня 2020 року),
по справі за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вірекс Енерджі» про витребування майна,

в с т а н о в и в:
01.07.2020 позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Браніцький О.М., звернувся в суду з позовом до відповідача ТОВ «Вірекс Енерджі» про витребування майна шляхом примусового вилучення та передачі йому, позивачу, транспортного засобу DAFXF 105.460, спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е, 2007 року випуску, шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .
В обґрунтування підстав позову зазначає, що 11.04.2017 між ними, сторонами, укладено договір оренди транспортного засобу строком на три роки до 11.04.2020, згідно якого він передав в оренду належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 вказаний транспортний засіб.
На підставі договору оренди відповідач зареєстрував транспортний засіб за собою та отримав 17.10.2017 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 .
Відповідно до умов п.1 договору орендар зобов`язується повернути предмет оренди по закінченню строку дії договору. Жодних додаткових угод між сторонами укладено не було. Розділом 4 Договору оренди регламентовано порядок повернення предмету оренди, а саме, упродовж трьох календарних днів з моменту закінчення строку дії цього договору орендар повинен передати предмет оренди орендодавцю, що оформляється актом приймання-передачі (п.4.1.). При цьому, предмет оренди повинен бути переданий орендодавцю в справному стані разом із необхідною документацією. Предмет оренди вважається поверненим з моменту оформлення відповідного акту приймання-передачі (п.1.5).
На лист-вимогу від 09.04.2020 про повернення автомобіля у строк до 14.04.2020 відповідач листом від 01.06.2020 повідомив, що не має можливості повернути автомобіль, посилаючись на призупинення надання адміністративних послуг сервісними центрами МВС в частині перереєстрації транспортних засобів.
Однак, починаючи з 12.05.2020, сервісні центри МВС поступово відновлювали свою роботу з можливістю відвідування всіх сервісних центрів МВС громадянами, про що повідомлялося на офіційному електронному ресурсі. Крім того, лист відповідача, датований 01.06.2020, містить посилання на Постанову Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020, яка уже була змінена та не містила жодних обмежень щодо діяльності сервісних центрів МВС України. 
Зазначене вказує, що відповідач свідомо ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань щодо повернення майна, тому позивач звернувся в суд з цим позовом за захистом свого права.
Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 10.12.2020 позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Вірекс Енерджі» про витребування майна - задоволено.
Витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Вірекс Енерджі» шляхом примусового вилучення та передачі ОСОБА_1 транспортного засобу DAFXF 105.460, спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е, 2007 року випуску, шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . 
Стягнуто з ТОВ «Вірекс Енерджі» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 220,00 грн.
Рішення районного суду вмотивовано тим, що відповідач не виконав свого обов`язку повернути транспортний засіб у визначений договором оренди строк, а тому порушене право позивача підлягає захисту шляхом витребування (вилучення) цього засобу у відповідача на користь позивача.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 19.05.2021 заяву ТОВ «Вірекс Енерджі» про перегляд заочного рішення від 10.12.2020 залишено без задоволення.
ТОВ «Вірекс Енерджі» подало до Харківського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати заочне рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Вважає, що судом першої інстанції безпідставно застосовано до спірних правовідносин приписи ст.620 ЦК України, оскільки тлумачення вказаної норми свідчить, що в ній визначені правові наслідки невиконання боржником обов`язку передати кредитору річ, визначену індивідуальними ознаками та міститься часткове регулювання такого способу захисту, як примусове виконання обов`язку в натурі (п.5 ч.2 ст.16 ЦК України) стосовно невиконання обов`язку передати річ, визначену індивідуальними ознаками. 
Доводить, що приписи ст.620 ЦК України не стосуються випадків неповернення майна з оренди, навпаки – такі приписи стосуються випадків, коли договір оренди укладено, однак власник ухиляється від передачі майна в оренду.
Зазначає, що правові наслідки невиконання обов`язку орендаря з повернення предмету оренди регулюються ч.2 ст.785 ЦК України. Тому вважає, що вимоги щодо витребування транспортного засобу не є належним способом захисту порушеного права.
На думку відповідача, районний суд неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи щодо спливу строку договору оренди. Спірний транспортний засіб перебуває у володінні відповідача на відповідній правовій підставі, він визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №12018270220000192 від 14.06.2018 згідно ухвали слідчого судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 16.06.2018 по справі №743/817/18 та передано ТОВ «Вірекс Енерджі». Останнє, як сторона кримінального провадження, зобов`язано зберігати речовий доказ до завершення вказаного провадження.
Вважає, що товариство правомірно володіючи спірним транспортним засобом до 10.04.2020, застосував притримання, як спосіб забезпечення виконання з боку ОСОБА_1 зобов`язання з відшкодування підприємству збитків. При цьому чинне законодавство не вимагає від особи, яка застосовує притримання, щоб її вимоги до боржника були підтверджені судовим рішенням.
Повідомляє, що у провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває справа №361/5190/18 за позовом ТОВ «Вірекс Енерджі» до ОСОБА_1 про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди та ухвалою вказаного суду від 06.10.2020 забезпечено позов та накладено арешт на вказаний транспортний засіб.
Тому вважає, що правомірно володіє транспортним засобом до моменту виконання останнім зобов`язання з відшкодування шкоди у вигляді упущеної вигоди, а отже підстави для задоволення позову ОСОБА_1 відсутні.
Звертає увагу, що наявні у матеріалах справи супровідні листи та повідомлення на адресу відповідача не вручалися, що позбавило його можливості надати відзив та докази до суду першої інстанції, які просить прийняти, долучивши до апеляційної скарги.
Ухвалами Харківського районного суду від 09.06.2021 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.
25.06.2021 до Харківського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, поданий адвокатом Василенко Н.В., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 . Заперечує доводи щодо безпідставності застосування положень ст.620 ЦК України, які є припущеннями відповідача, що ґрунтуються на власному тлумаченні вказаної норми. З огляду на положення ч.1 ст.785 ЦК України, ст.11 ЦК України та умов договору, строк дії якого закінчився, орендар зобов`язаний повернути орендодавцю майно з оренди. Повідомляє про закриття наведених відповідачем в апеляційній скарзі кримінальних проваджень. Крім того, вважає, що посилання на кримінальні провадження у даному випадку не мають правового значення, оскільки не спростовують факт того, що договір оренди закінчив строк дії, а у відповідача виник обов`язок щодо повернення орендованого майна. У відповідача відсутнє право на притримання речі, оскільки жодних зобов`язань між сторонами, окрім виконання відповідачем зобов`язання щодо повернення предмету оренди згідно договору, - не існує.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 04.08.2021 справу призначено до розгляду з повідомленням (викликом) сторін.
Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду – Полтавському апеляційному суду.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 20.10.2022 справа прийнята до провадження та призначена до судового розгляду із повідомленням сторін.
Представник позивача – адвокат Браніцький О.М. звернувся в суд із клопотанням про розгляду справи за його відсутності. Проти задоволення апеляційної скарги заперечує, просить залишити без змін рішення суду першої інстанції, як законне та обґрунтоване. 
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляд справи, участь свого представника в судовому засіданні не забезпечив, про поважність причин своєї неявки суд апеляційної інстанції не повідомив. 
Вирішуючи питання розгляду справи за даної явки, колегія суддів приймає до уваги наступне. 
Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
За змістом позиції Верховного Суду, сформованої у справі від 01.10.2020 №361/8331/18, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.
У цій справ виклик ТОВ «Вірекс Енерджі» здійснено в порядку ч.13 ст.128 ЦПК України, поважність причин неявки представника відповідача судом апеляційної інстанції не встановлена, оскільки відповідач реалізував своє право на викладення відповідних аргументів в апеляційній скарзі та, зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України), розгляд апеляційним судом справи у відсутності відповідача не призведе до порушення його права на справедливий суд у межах розумних строків судового провадження.
Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 11.04.2017 між ОСОБА_1 в особі його представника за довіреністю ОСОБА_2 , (орендодавець) та ТОВ «ВірексЕнерджі» в особі директора Коваленко Н.О. (орендар) укладено договір оренди транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гаврилюк Н.В. по р.№116./а.с.8-11 т.1/
Згідно указаного договору ОСОБА_1 передав належний йому на праві приватної власності на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ, серія НОМЕР_3 , виданого Центром 3243 07.04.2017, транспортний засіб марки та моделі DAFXF 105.460, тип спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е, рік випуску 2007, шасі (кузов, рама) НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , дата першої реєстрації 07.04.2017. Орендарю доведено нотаріусом зміст заяви про належність транспортного засобу орендодавцю на праві особистої власності. Орендар зобов`язується повернути предмет оренди по закінченню строку дії договору/п.1.1. договору/.
Пунктом 1.3 договору передбачено, що транспортний засіб здається в оренду строком на три роки, до 11.04.2020 р. включно. Предмет оренди вважається переданим в оренду та поверненим з моменту оформлення відповідного акту приймання-передачі (пункт 1.5 договору).
Розділом 4 договору оренди регламентовано порядок повернення предмету оренди. Так, упродовж трьох календарних днів з моменту закінчення строку дії цього договору орендар повинен передати предмет оренди орендодавцю, що оформлюється актом приймання-передачі, аналогічним тому, який складався при передачі предмету оренди від орендодавця орендарю. (п.4.1.). Предмет оренди повинен бути переданий орендодавцю в справному стані разом із необхідною документацією. 
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4 , автомобіль DAF XF 105.460, спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е, 2007 року випуску, шасі (кузов, рама) НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований за ТОВ «Вірекс Енерджі», який не є власником вказаного транспортного засобу./а.с.12 т.1/
09.04.2020 ОСОБА_1 направив орендарю ТОВ «Вірекс Енерджі» письмову вимогу про повернення вказаного транспортного засобу у зв`язку із закінченням строку оренди та відсутністю додаткових угод./а.с.13-14 т.1/
Листом за вих.№30 від 01.06.2020 ТОВ «Вірекс Енерджі» повідомило про відсутність можливості повернути автомобіль, оскільки постановою КМУ №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2» призупинено надання адміністративних послуг сервісними центрами МВС в частині перереєстрації транспортних засобів./а.с.15 т.1/
Задовольняючи позов та витребовуючи у відповідача на користь позивача спірний автомобіль, районний суд виходив з того, що зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору, оскільки відповідач не виконав свого обов`язку повернути транспортний засіб у визначений договором оренди строк, тому порушене право позивач підлягає захисту шляхом витребування вказаного рухомого майна.
Апеляційний суд з такими висновками суду першої інстанції погоджується. Доводи апеляційної скарги їх правильність не спростовують, зводяться до незгоди з рішенням, довільного тлумачення норм права та переоцінки доказів на власну користь. 
При цьому колегія суддів враховує таке.
Загальними положеннями Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання мають ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (стаття 509 ЦК України).
Відповідно до норми ст.526, ч.2 ст.530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, у встановлений у зобов`язанні строк (термін).
Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно дост.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Договір найму укладається на строк, встановлений договором (ч.1 ст.763 ЦК України).
Згідно ч.1 ст.785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.
Судом вірно встановлено, що між сторонами укладено договір оренди транспортного засобу з визначеним строком його дії три роки до 11.04.2020, тому відповідно до умов договору та наведених норм цивільного права після закінчення строку дії договору орендар зобов`язаний повернути орендодавцю предмет оренди.
Розділом 4 договору оренди встановлений порядок повернення предмету оренди, а саме, упродовж трьох календарних днів з моменту закінчення строку дії цього договору орендар повинен передати предмет оренди орендодавцю, що оформлюється актом приймання-передачі (п.4.1.). При цьому предмет оренди повинен буди переданий орендодавцю у справному стані разом із необхідною документацією. Предмет оренди вважається поверненим з моменту оформлення відповідного акту приймання-передачі (п.1.5.).
Оскільки відповідач не виконав взяте на себе зобов`язання не повернув позивачу предмет оренди у визначений законом та договором строк, та є боржником, а отже судом першої інстанції обґрунтовано застосовано приписи ч.1 ст.620 ЦК України, згідно яких у разі невиконання боржником обов`язку передати кредиторові у власність або у користування річ, визначену індивідуальними ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобов`язання.
З огляду на викладене апеляційний суд відхиляє як неспроможні доводи апеляційної скарги щодо безпідставного застосування судом першої інстанції положень ч.1 ст.620 ЦК України та неналежного способу захисту порушеного права.
Викладене в апеляційній скарзі тлумачення вказаної норми цивільного права є хибним, як і посилання на ч.2 ст.785 ЦК України як спосіб захисту порушеного права позивача, тому колегією суддів до уваги не приймаються. Право вибору способу (способів) захисту порушеного права належить позивачу, а суд, встановивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, має застосувати ефективний засіб його юридичного захисту, що узгоджується із п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та сталою позицією Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення «Голден проти Сполученого королівства» від 21.02.1975.
Не заслуговують на увагу та відхиляються апеляційним судом доводи апеляційної скарги щодо неповного з`ясування обставини, які мають значення для справи щодо спливу строку договору оренди, оскільки спірний транспортний засіб перебуває у володінні відповідача на відповідній правовій підставі та визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №12018270220000192 від 14.06.2018 згідно ухвали слідчого судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 16.06.2018 по справі №743/817/18 та передано ТОВ «Вірекс Енерджі». Останнє, як сторона кримінального провадження, зобов`язано зберігати речовий доказ до завершення вказаного провадження.
По-перше, вказане кримінальне провадження закрито постановою начальника СВ Ріпкинського відділення поліції Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області від 23.06.2018, зі змісту якої вбачається, що спірний транспортний засіб із свідоцтвом про реєстрацію ТЗ повернуто під розписку представнику ТОВ «Вірекс Енерджі». Інше кримінальне провадження №120171000800 від 27.12.2017 - закрито постановою слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м.Києві від 04.04.2019./а.с.219-222 т.1/
По-друге, посилання відповідача на кримінальні провадження, які мали місце до закінчення строку дії договору оренди транспортного значення, не спростовують встановленого юридичного факту, що договір оренди транспортного засобу закінчив строк дії та відповідач зобов`язаний повернути власнику орендоване майно.
Також не заслуговують на увагу та відхиляються апеляційним судом доводи апеляційної скарги щодо правомірності притримання товариством спірного транспортного засобу, як спосіб забезпечення виконання з боку ОСОБА_1 зобов`язання з відшкодування підприємству збитків, заявлених товариством у цивільній справі №361/5190/18 за позовом ТОВ «Вірекс Енерджі» до ОСОБА_1 про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, що перебуває у провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області.
Відповідно до змісту норми статті 594 ЦК України право притримання належить кредитору, який правомірно володіє річчю, що підлягає передачі боржникові або особі, вказаній боржником, у разі невиконання ним у строк зобов`язання. Тоді як у справі, що є предметом цього апеляційного перегляду, товариство є боржником, а не кредитором, а отже йому не належить право притримання.
Наявність у провадженні суду цивільної справи, предметом якої є стягнення збитків, не перешкоджає вирішенню заявленого ОСОБА_1 позову щодо витребування належного йому автомобіля після закінчення договору оренди. Крім того, апеляційний суд враховує, що рішенням Броварського районного суду Київської області від 08.11.2021 (справа №361/5199/18) у задоволенні позову ТОВ «Вірекс Енерджі» до ОСОБА_1 про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди – відмовлено.
       Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі та не спростовують висновків суду щодо дійсної природи зобов`язання. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Керуючись ст.ст.367, 368, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вірекс Енерджі» - залишити без задоволення.
Заочне рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 10 грудня 2020 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя                                                                 Л.І. Пилипчук

Судді                                                                                 Ю.В. Дряниця

                                                                               Л.М. Хіль