18.01.23
33/812/6/23

Миколаївський апеляційний суд

Справа № 33/812/6/23                Головуючий суду І інстанції
Категорія: ч. 3 ст. 172-20 КУпАП                суддя Коротков Т.В.
               Суддя апеляційного суду
               Чебанова-Губарєва Н.В.

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року                                                 м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду Чебанова-Губарєва Н.В., розглянула апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 09 листопада 2022 року якою
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Жадани Іллінецького району Вінницької області, службова адреса: АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 3 655 грн.

За постановою судді, солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби, призваним за мобілізацією до військової частини НОМЕР_1 , о 22.00 год. 10.08.2022 р., виконуючи обов`язки військової служби, діючи умисно, протиправно, в умовах особливого періоду, на порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, перебував на позиції підрозділу за адресою: АДРЕСА_2 , в стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі захисник Хміль В.М. просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Апелянт вважає оскаржуване рішення незаконним та таким, що підлягає скасуванню з наступних підстав:
– протокол про вчинення адміністративного правопорушення № 0124 від 11.08.2022 р. складено на іншу особу (а саме на ОСОБА_3 );
– в протоколі не зазначено будь-яких ознак алкогольного сп`яніння, перелік яких встановлений п. 3 Розділу І Інструкції («Загальні положення»), з огляду на які виникли підстави вважати, що гр. ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, хоча, згідно п. 2. Розділу І Інструкції («Загальні положення»), огляду на стан сп`яніння підлягають особи, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану;
– згідно протоколу, перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджується висновком № 1892, копія якого в матеріалах справи відсутня;
– у висновку № 638 не зазначено жодних результатів огляду, в тому числі з цифровими показниками, хоча, згідно п. 7 Розділу ІІ Інструкції («Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів»), кваліфікуючою ознакою адміністративного правопорушення передбаченого ст. 172-20 КУпАП, є цифровий показник проміле в крові, який має бути не менше 0,2 проміле;
– акт медичного огляду, на підставі якого повинен видаватися висновок, згідно вимог п. п. 15, 16 Розділу ІІІ Інструкції («Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів»), не складався та його копія у матеріалах справи відсутня;
– направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачене п. 8 Розділу ІІ Інструкції («Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів»), гр. ОСОБА_1 не видавалося та його копія у матеріалах справи відсутня;
– до Протоколу не долучено належних та достатніх доказів для підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення, а сам Протокол є неналежно оформленим та не може вважатися допустимим доказом.
В апеляційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи яке, апелянт зазначив, що оскаржувану постанову ОСОБА_1 не отримував, про дату розгляду справи та результати такого розгляду не повідомлявся, а про винесення постанови самому апелянту стало відомо лише 28.11.2022 р., після ознайомлення з матеріалами справи.

Врахувавши заяву захисника про розгляд апеляційної скарги у його відсутність та відсутність ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд доходить наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, справа призначалась до розгляду на 09.11.2022 р. Цим же днем датована оскаржувана постанова, яка, відповідно матеріалам провадження, не направлялась ані правопорушнику, ані його захиснику.
Враховуючи наведене, вважаю причину пропуску захисником ОСОБА_4 поважною, а тому, за можливе – поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252 КУпАП, під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи.
За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні. До таких даних відносять: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також інші документи.

Доводи сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, є необґрунтованими та спростовуються сукупністю зібраних у справі, досліджених суддею місцевого суду, та перевірених судом апеляційної інстанції належних, допустимих та достатніх доказів.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № ВП0124 від 11.08.2022 р., солдат ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на посаді номера обслуги 2 мінометного взводу військової частини НОМЕР_1 , яка тимчасово розташована на території АДРЕСА_2 , діючи умисно, в умовах особливого періоду, на порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16, 17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 2 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», близько 22.00 год. 10.08.2022 р., перебуваючи на позиції підрозділу ( АДРЕСА_2 ), виконував обов`язки військової служби, у нетверезому стані, внаслідок розпивання алкогольних та/або слабоалкогольних напоїв, вчинених в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. У поясненнях до вказаного протоколу ОСОБА_1 зазначив, що із протоколом згоден, жодних заперечень від нього не надходило.
Згідно з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 638 від 11.08.2022 р., проведеного у Комунальному некомерційному підприємстві «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. 
Відповідно до заяви від 11.08.2022 р. ОСОБА_1 свою провину визнав повністю, розгляд справи просив проводити без його особистої присутності.

На переконання апеляційного суду, під час розгляду справи не встановлено відомостей, які можуть слугувати підставою вважати, що прокурор був упереджений під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення. 
Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусової згоди на підписання документів, наявних в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення та письмової заяви.

Перевіривши докази, які містяться у матеріалах справи на предмет належності та достатності, апеляційний суд констатує, що жодних підстав, за наявності яких можна ставити під сумніви достовірність та належність процесуальних документів апеляційним судом не виявлено. Окрім того, з зі змісту апеляційної скарги вбачається, що жодних заперечень, застережень чи зауважень відносно процедури проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не висловлював.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з доводами сторони захисту про порушення процедури проведення медичного огляду та посилання апелянта на те, що єдиним нормативним актом в Україні, який регулює порядок проходження огляду на факт встановлення перебування в стані алкогольного сп`яніння, є Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р., з огляду на наступне.
Дана Інструкція у відповідності до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законів України «Про Національну поліцію», «Про дорожній рух» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» № 1103 від 17.12.2008 р.
Інструкція розроблена з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я щодо виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, до правовідносин, що склались в даній справі, неможливо застосувати положення цієї Інструкції, оскільки вони відносяться до правовідносин які виникають між працівниками патрульної поліції та закладів охорони здоров`я щодо порушень правил дорожнього руху, але ніяк не регулюють правопорушення відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Тому доводи апеляційної скарги, щодо порушень положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є безпідставними.
Натомість, відповідно до чинного законодавства існує Інструкція про порядок оформлення і складання матеріалів про військові адміністративні правопорушення, передбачені ст. 172-20 КУпАП, затвердженої Наказом Служби зовнішньої розвідки України № 300 від 14.08.2018 р..

Значних порушень при складанні адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 , які б вплинули на правильність прийняття рішення суддею місцевого суду, не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційний суд доходить висновку про те, що зазначені докази у своїй сукупності підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, яке виразилося у виконанні обов`язків військової служби в нетверезому стані в наслідок розпивання алкогольних та/або слабоалкогольних напоїв, вчинене в умовах особливого періоду, а адміністративне стягнення, накладене в межах санкції вказаної статті, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і належним чином мотивованим, а відтак, підстав для його скасування, як того просить апелянт, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, –

п о с т а н о в и л а :

поновити захиснику особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.
Постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 09 листопада 2022 року якою  ОСОБА_1  притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 3 655 грн., залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Хміль В.М., – без задоволення.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду                                            Н.В. Чебанова-Губарєва