ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/17085/22	Головуючий у 1-й інстанції Царук І.М. 	
Провадження № 33/817/44/23 	Доповідач - Тиха І.М.	
Категорія - ч.4 ст.156 КУпАП   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2023 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М. , за участю ОСОБА_1 та його представника - адвоката Стецюка Ю. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Стецюка Ю.О. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 156 КУпАП,-
                                       ВСТАНОВИЛА:
       Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 156 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з конфіскацією предметів торгівлі - цигарок без марок акцизного податку марки «Комплімент» у кількості 70 (сімдесят) пачок, марки «Марвел» у кількості 40 (сорок) пачок, марки «Баціо» у кількості 30 (тридцять) пачок та марки «Ліфа» у кількості 10 (десять) пачок.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496,20 грн судового збору.
       Згідно з постановою суду, 22.11.2022 близько 11 год. 43 хв. ОСОБА_1 , будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення, на ринку із кіоску №74 за адресою: м.Тернопіль, вул.15 Квітня, здійснював роздрібну торгівлю тютюновими виробами марки: «Прима» за ціною 30 грн. за упаковку, без марок акцизного податку, чим порушив вимоги ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», його дії кваліфіковано за ч. 4 ст. 156 КУпАП. 
       В апеляційній скарзі адвокат Стецюк Ю.О. просить постанову суду відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях його довірителя події та складу адміністративного правопорушення, вилучені речі просить повернути власнику. 
Вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню посилаючись на те, що суд першої інстанції прийняв рішення без повідомлення та виклику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, чим порушив ст. 277-2 КУпАП. При цьому вказує, що телефонограму за номером зазначеним у протоколі, ОСОБА_1 не отримував, як і не був проінформований про дату та час судового засідання шляхом використання мобільного застосунку Порталу Дія.
Зазначає, що лише 23.12.2022 року ОСОБА_1 мав можливість ознайомитись зі змістом оскаржуваної постанови та подати апеляційну скаргу.
Вказує на те, що розглянувши справу без участі ОСОБА_1 , суд першої інстанції допустив порушення вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, оскільки позбавив його можливості реалізувати надані йому законом, як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, права. 
Вважає постанову суду необґрунтованою, а викладені у ній висновки такими, що не відповідають матеріалам справи.
       Посилається на те, що суд, у відповідності до положень п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП вирішуючи питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, залишив поза увагою те, що в порушення вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП в ньому не викладено суті вчиненого ОСОБА_1 порушення, яке б відповідало диспозиції ч. 4 ст. 156 КУпАП оскільки диспозицією ч. 4 ст. 156 КУпАП передбачена відповідальність за дії, що охоплюються першою чи третьої цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення. Натомість, в протоколі викладена суть порушення, яка відповідає диспозиції ч. 1 ст. 156 КУпАП, оскільки в ньому не згадується про те, що ОСОБА_1 протягом року вже було піддано адміністративному стягненню за таке ж порушення.
Звертає увагу на те, що в графі протоколу “чи притягувався до адміністративної відповідальності” зазначено: “ч. 4 ст. 156 КУпАП від 07.07.2022 року”. Таке формулювання вважає неконкретизованим і незрозумілим у зв”язкку з тим, що рішення суду від 07.07.2022 року в матеріалах справи відсутнє та цього дня Тернопільським міськрайонним судом щодо порушника жодних рішення не приймалось.
Наголошує на тому, що зібраних органами поліції доказів недостатньо для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, що тягне за собою недоведеність події правопорушення і як наслідок відсутність об`єктивної сторони складу інкримінованого йому діяння.
       Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та його представника — адвоката Стецюка Ю.О., які підтримали апеляцію з викладених у ній мотивів, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
За таких обставин клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження слід задовольнити, визнати поважною причину його пропуску, оскільки ОСОБА_1 не був присутнім під час винесення постанови, а копію оскаржуваного рішення ним отримано 23 грудня 2022 року, що підтверджується відміткою у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, та 30 грудня 2022 року, після ознайомлення з її змістом, подано апеляційну скаргою.
       Згідно із вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
       Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Вказані вимоги були дотримані судом першої інстанції у повному обсязі.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 156 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами, які належно оцінені судом і детально викладені у постанові.
Обгрунтовуючи його суд взяв до уваги дані, що містяться у постанові про вчинення адміністративного правопорушення від 22.11.2022 , письмових поясненнях свідка ОСОБА_2 від 22.11.2022 року, згідно яких він 22.11.2022 близько 12-ої год. у торговельному кіоску № НОМЕР_1 на території ринку за адресою: м. Тернопіль, вул. 15 Квітня, придбав у продавця Руслана одну упаковку сигарет марки «Прима» за ціною 30 грн., письмових поясненнях ОСОБА_1 від 22.11.2022 року підтвердив факт торгівлі тютюновими виробами без марок акцизного збору, а саме пояснив, що 22.11.2022 близько 11 год. 43 хв. на території ринку за адресою: м. Тернопіль, вул. 15 Квітня, продав невідомому чоловіку упаковку сигарет марки «Прима» за ціною 30 грн. та відеозаписі, долученому до матеріалів справи, на якому зафіксовано що 22.11.2022 близько 11 год. 43 хв. на території ринку за адресою: м. Тернопіль, вул. 15 Квітня свідок ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_1 тютюнові вироби марки “Прима” за ціною 30 грн. за пачку без акцизної марки, що підтверджує вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
У суду апеляційної інстанції відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 734836 від 22.11.2022 року та відсутні підстави для визнання необ`єктивними вищенаведених доказів, якими підтверджено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого 4 ст. 156 КУпАП.
Відповідно до диспозиції ч. 4 ст. 156 КУпАП, вказаною нормою закону встановлена адміністративна відповідальність за дії, передбачені частиною першою чи третьою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення, зокрема за роздрібну або оптову торгівлю тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку (ч. 1 ст. 156 КУпАП).
Так, постановами Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.04.2022 року (справа №607/2772/22), 12.05.2022 року (справа №607/4824/22) та 08.07.2022 року (справа №607/8494/22) ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 4 ст.156, ч.1 ст.164, ч.1 ст.164-16 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності із накладенням адміністративних стягнень.
Враховуючи наведені норми закону, фактичні обставини справи, проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 156 КУпАП.
При цьому твердження апеляційної скарги про те, що всупереч вимогам ч. 1 ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не містить суті вчиненого ОСОБА_1 порушення, яке б відповідало диспозиції ч. 4 ст. 156 КУпАП, не беруться до уваги, оскільки в протоколі міститься посилання як на вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених ч. 1 ст. 156 КУпАП, так і те, що останній протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 156 КУпАП, а помилкове зазначення працівником поліції дати попереднього рішення суду щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.156 КУпАП не може бути підставою для звільнення його від адміністративної відповідальності.
Покликання апелянта на те, що розглянувши справу без участі ОСОБА_1 , суд першої інстанції допустив порушення вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, оскільки позбавив його можливості реалізувати надані йому законом, як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, права, є необґрунтованим, оскільки ОСОБА_1 скористався своїм правом на апеляційне оскарження, де йому надана можливість повністю використати весь обсяг прав, передбачених КУпАП, щодо дослідження обставин справи для забезпечення всебічності, повноти й об`єктивності та вирішення її в точній відповідності із законом. 
       Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , накладено у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП та в строки, передбачені ст. 38 КУпАП, з врахуванням його особи, характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції ч. 4 ст. 156 КУпАП, а тому підстави для скасування постанови суду та задоволення скарги апелянта - відсутні.                
       На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

                                       ПОСТАНОВИЛА:         
       
Поновити представнику ОСОБА_1 адвокату Стецюку Ю.О. строк на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2022 року.
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Стецюка Ю. О. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 156 КУпАП - без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя