ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 року	Львів	Справа № 140/2419/19 пров. № А/857/14954/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді:                                                 Гудима Л.Я.,
суддів:                                                                      Довгополова О.М., Святецького В.В.,
за участю секретаря судового засідання:             Петрунів В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 липня 2022 року, головуючий суддя – Сорока Ю.Ю., ухвалене о 11:17 год у м. Луцьку, повний текст кого складено 03.08.2022 року, у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОФ Арбо» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення в частині, -
                                                                  В С Т А Н О В И В:
В серпні 2019 року позивач – ТзОВ «ДОФ Арбо» звернулося в суд з позовом до ГУ ДПС у Волинській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.06.2019 року №0006521403 в частині.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилалося на те, що факт виконання господарських операцій із іноземним контрагентом повністю підтверджується первинними документами бухгалтерського та податкового обліку, а доводи ГУ ДФС є необґрунтованими та безпідставними. Також вказував, що в ході проведення перевірки відповідачем жодних порушень щодо заниження доходів позивачем доведено не було, а навпаки в акті вказано, що в бухгалтерському обліку вказані операції відображені бухгалтерськими проведеннями ДТ70 КТ362 – на суму доходів від реалізації товарів, що вказує на те, що висновки акта перевірки про заниження позивачем доходів по взаємовідносинах з фірмою-нерезидентом “LINHEAVEN SALES LP” не підтверджені доказами, є необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства. 
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 26 липня 2022 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 10.06.2019 №0006521403, в частині збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю “ДОФ Арбо” суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 178 308,00 грн. (сто сімдесят вісім тисяч триста вісім гривень 00 копійок), застосування штрафних санкцій в сумі 89 154,00 грн. (вісімдесят дев`ять тисяч сто п`ятдесят чотири гривні 00 копійок).
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС у Волинській області оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити. 
Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що в ході перевірки позивача було встановлено взаємовідносини позивача із фірмою-нерезидентом “LINHEAVEN SALES LP” (Канада), з якою було укладено контракт, предметом якого є поставка лісоматеріалів. Проведеною перевіркою встановлено, що товар на “LINHEAVEN SALES LP” фактично не реалізовувався, в ході проведення перевірки не було надано жодних первинних документів щодо прийому-передачі товару, що експортувався від продавця ТзОВ “ДОФ “Арбо” до покупця “LINHEAVEN SALES LP” та документів, що уповноважують перевізника отримувати товари від продавця в інтересах “LINHEAVEN SALES LP”. Відтак перевіркою правомірно зроблено висновок про те, що позивачем занижено інші доходи у фінансовій звітності та суми доходів від будь-якої діяльності у розмірі 990 600,00 грн. за третій квартал 2018 року. 
В судовому засіданні представник відповідача підтримав подану апеляційну скаргу, вважає оскаржене рішення суду незаконним та повністю підтримав доводи, зазначені у апеляційній скарзі.
Представник позивача заперечив проти апеляційної скарги, вважає оскаржене рішення суду законним та обґрунтованим та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, в період з 28.03.2019 року по 14.05.2019 року ГУ ДФС у Волинській області проведено документальну планову виїзну перевірки ТзОВ “ДОФ Арбо” податкового законодавства за період з 01.10.2017 по 31.12.2018 року, валютного – за період з 01.01.2017 року по 31.12.2018 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування  - за період з 01.10.2017 року по 31.12.2018 року, про що складено акт перевірки від 21.05.2019 №10670/14-03/31979936.
За висновками акту перевірки відповідачем встановлені порушення ТзОВ “ДОФ Арбо”, зокрема, пунктів 44.1, 44.6 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 135.1 статті 135 ПК України, статті 9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”, пункту 1.21 пункту 1, підпункти 2.1, 2.4, 2.15, 2.16 пункту 2, підпункту 3.2 пункту 3 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995року за №168/704, пункту 8 П(С)БО № 21 “Вплив змін валютних курсів”, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №193 від 10.08.2000 року, ПсБО 16 “Витрати”, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №318 від 31.12.1999 року, пунктів 5, 7 ПсБО “Дохід”, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №290 від 29.11.1999 року, внаслідок чого занижено податок на прибуток на загальну суму 477 836,00 грн., в тому числі: за 4 квартал 2017 року на 18 566,00 грн., за 1 квартал 2018 року на 19 220,00 грн., 3 квартал 2018 на 284 726,00 грн. та 4 квартал 2018 року на 155 324,00 грн., в результаті допущених порушень податкового законодавства, відображених в пункті 3.1.1.1. розділу 3 акта перевірки.
На підставі акту перевірки ГУ ДФС у Волинській області прийняте податкове повідомлення-рішення від 10.06.2019 року №0006521403 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем: податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 716 754,00 грн., в тому числі: за податковими зобов`язаннями в розмірі 477 836,00 грн. та за штрафними санкціями в розмірі 238 918,00 грн.
Вказане податкове повідомлення-рішення було оскаржене позивачем в адміністративному порядку, проте рішенням Державної фіскальної служби України від 17.07.2019 №33406/6/99-99-11-04-01-25 скаргу ТзОВ “ДОФ Арбо” залишено без розгляду.
Позивач оскаржує податкове повідомлення-рішення від 10.06.2019 року №0006521403 в частині збільшення податку на прибуток приватних підприємств за податковими зобов`язаннями в розмірі 178 308,00 грн. та за штрафними санкціями в розмірі 89 154,00 грн.
З акта перевірки від 21.05.2019 року №10670/14-03/31979936 видно, що податковим органом встановлено, зокрема, здійснення позивачем експортних операцій із фірмою-нерезидентом “LINHEAVEN SALES LP” (Канада). ГУ ДФС у Волинській області зазначає, що для перевірки товариством було представлено експортний контракт №16012017 від 16.01.2017 підписаний ТОВ "ДОФ Арбо" з нерезидентом “LINHEAVEN SALES LP” (Канада) підписаний в особі директора Ilіаs Gеоrgіоu. Загальна сума контракту приблизно складає 500  000,00 Євро. Умови поставки: FСА- Камінь-Каширський. Предмет контракту: заготовки для європіддонів (Лісоматеріали розпилені уздовж нестругані, нешліфовані, хвойні). 
За даними перевірки за період з 01.10.2017 по 31.12.2018 на виконання умов експортного контракту в перевіреному періоді ТОВ “ДОФ Арбо” по контракту від 16.01.2017 року №16012017 оформлено вантажно митні декларації на відвантаження пиломатеріалів в адресу “LINHEAVEN SALES LP” (Канада) в загальній сумі 41 981,13 Євро, що еквівалентно 1 370 836,29 грн.
В бухгалтерському обліку вказані операції відображені бухгалтерськими проведеннями ДТ70 КТ 362 - на суму доходів від реалізації товарів; ДТ 90 КТ 26 - списано на витрати собівартість готової продукції та списано зі складу продукцію відображену у ВМД.
За період з 01.10.2017 року по 31.12.2018 року на валютний рахунок ТзОВ “ДОФ Арбо” по контракту від 16.01.2017 року №16012017 надійшло від фірми “LINHEAVEN SALES LP” (Канада) - в загальній сумі 47457,42 Євро, що еквівалентно 1571442,75 грн. Валютні кошти перераховано з рахунку LV79АІZК0000010412471, АВL BANK, SWIFT: АІZКKL22XXX.
Станом на 31.12.2018 року по контракту від 16.01.2017 року №16012017 укладеному з нерезидентом “LINHEAVEN SALES LP” (Канада) за даними бухгалтерського обліку рахується кредиторська заборгованість в сумі 8 093,73 Євро, що еквівалентно 276 793,73 грн.
Разом з тим перевіркою встановлено, що товар на “LINHEAVEN SALES LP” фактично не реалізовувався.
Так, в ході проведення перевірки ТзОВ ”ДОФ Арбо” не можливо встановити на підставі якого документу здійснюється приймання-передача ТМЦ для нерезидента із назвою “LINHEAVEN SALES LP” (Канада) або його уповноваженому представнику, оскільки у позивача відсутні первинні документи по відпуску товару для вказаного нерезидента.  
Разом з-тим договір не містить інформації про перелік уповноважених осіб, передача товару яким свідчить про передачу товару для нерезидента із назвою “LINHEAVEN SALES LP” (Канада).
Крім того, в ході проведення перевірки не було надано документів на підтвердження оформлених повноважень іншим особам на здійснення господарської операції, які в інтересах “LINHEAVEN SALES LP” (Канада) одержують продукцію (ТМЦ), що відвантажується на експорт (письмові договори, довіреності, тощо).
Для перевірки не надано жодних первинних документів щодо прийому-передачі товарів, що експортувались від продавця ТОВ “ДОФ Арбо” до покупця “LINHEAVEN SALES LP” (Канада) та документів, що уповноважують перевізника отримувати товари від продавця ТзОВ “ДОФ Арбо” в інтересах “LINHEAVEN SALES LP”.
На підприємстві ТзОВ “ДОФ Арбо” відсутні акти прийому-передачі ТМЦ, що експортувалися на фірму “LINHEAVEN SALES LP”, її уповноваженому представнику. 
Отже, враховуючи викладені обставини не можливо встановити, хто зі сторони нерезидента “LINHEAVEN SALES LP” представляв його інтереси, отримував товар та підтвердити перехід права власності на товар.
Для перевірки не надано жодних документів, які містять вказівки “LINHEAVEN SALES LP” щодо адреси на яку необхідно відвантажувати товар.
Отже, перевіркою встановлено, що у зв`язку з відсутністю у ТзОВ “ДОФ Арбо” будь-яких документів на відпуск товарів для нерезидента “LINHEAVEN SALES LP” (Канада) або його представнику (перевізнику), відповідно до вимог пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України, такі документи вважаються відсутні у товариства на момент складання податкової звітності.
Також зазначено про те, що банківські рахунки компанії-нерезидента відкрито в банку “АВL BANK”, 23 Elizabet Street, Riga, LV-1010, Latvia, SWIFT-АIZKLV, 22, а не в банківських установах, розташованих у Канаді, як адреса реєстрації даного нерезидента.
Окрім того, на офіційному веб-порталі Міністерства фінансів США 13.02.2018 року за адресою: http//www.fincen.gov/news-releases/fincen-names-ablv-bank-latvia-institution-primary-money-laundering-concern-and розміщено негативну інформацію щодо АВL BANK, засобами якого вчинялись фінансові операції на користь ТзОВ “ДОФ Арбо” для закриття зобов`язань по зовнішньоекономічному контракту з “LINHEAVEN SALES LP”.
Листом ДФС України від 07.08.2018 року №24227/7/99-99-01-02-02-17 на запити ГУ ДФС в області від 18.12.2017 року №5848/8/03-20-14-02-06 та від 04.01.2018 року №51/8/03-20-16-06 надано інформацію стосовно діяльності компанії “LINHEAVEN SALES LP”, отриману від компетентного органу Канади, згідно якої слідує: "5 квітня 2016 року у канадській провінції Альберта зареєстровано як командитне товариство “LINHEAVEN SALES LP”. Група товариства “LINHEAVEN SALES LP” складається з двох компаній нерезидентів та обидві зареєстровані на Маршалових Островах.
Канадський суб`єкт господарювання “LINHEAVEN SALES LP” здійснює діяльність у Канаді як фіктивна компанія, про діяльність якої в Канаді нічого не відомо. При цьому зазначено, що учасники у Канаді зобов`язані індивідуально звітувати про канадські податки. Жодних податкових декларацій із задекларованими доходами її учасниками не подано. Інформація, яка б свідчила, або можливість визначити, чи здійснює або здійснювало “LINHEAVEN SALES LP” діяльність в Канаді, відсутня.
За здійсненим у канадських базах даних та податкових системах пошуком щодо пана Ilіаs Gеоrgіоu, - не знайдено жодної податкової інформації, а також відсутня інформація щодо взаємозв`язку із компанією “LINHEAVEN SALES LP”. Крім того, зазначена адреса, як місце здійснення господарської діяльності “LINHEAVEN SALES LP” відома Податковій агенції Канади як місце розташування великої кількості фіктивних компаній.
Враховуючи зазначені вище обставини про відсутність у ТзОВ “ДОФ Арбо” первинних документів по відпуску товару для “LINHEAVEN SALES LP” та інформацію компетентного органу Канади про фіктивність контрагента, відсутність даних про зв`язок особи від імені якої підписано договір зі сторони “LINHEAVEN SALES LP” із діяльністю вказаного підприємства, в ході перевірки не підтверджено факт відпуску відповідних товарів для нерезидента із назвою “LINHEAVEN SALES LP”. 
За даними бухгалтерського обліку ТОВ “ДОФ Арбо” дані операції відображено наступними записами: по Дт бал.рах.362 “Розрахунки з іноземними покупцями” з Кт бал.рах.701 “Дохід від реалізації готової продукції” та Кт бал.рах.714 “Дохід від операційної курсової різниці” та по Дт бал.рах.312 “Поточні рахунки в іноземній валюті” з Кт бал.рах.362 “Розрахунки з іноземними покупцями”.
Перевіркою встановлено, що товари фактично були відпущені зі складу та вивезені за межі митної території України згідно митних декларацій, однак не встановлено кому саме та на яких підставах такі товари були відпущені.
В ході перевірки встановлено завищення доходів від продажу по контрагенту “LINHEAVEN SALES LP” та заниження доходів від продажу по невстановлених контрагентах на загальну суму 1 370 836,29 грн. Разом з тим перевіркою встановлено, що ТзОВ “ДОФ Арбо” не відображено у складі доходів суму коштів отриманих за період з 01.10.2017 року по 31.12.2018 року на валютний рахунок ТзОВ “ДОФ Арбо”, відкритий у філії Волинського обласного управління АТ “Ощадбанк”) з рахунку компанії-нерезидента у сумі 1 571  442,75 грн.
Вказані обставини, на думку податкового органу, свідчать про заниження суми інших доходів в фінансовій звітності та суму доходів від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку у декларації з податку на прибуток (рядок 1 декларації) на загальну суму 1 571 442,75 грн.
Одночасно зазначено, що за результатами документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ “ДОФ Арбо” (акт від 06.03.2019 року №4072/14-09/31979936) платнику вже було збільшено суму доходів по всіх операціях з отримання коштів від нерезидента “LINHEAVEN SALES LP” (Канада), крім операції з надходження коштів 30.08.2018 року на суму 30 000,00 євро, що еквівалентно 990 600,00 грн. 
Враховуючи наведене, плановою перевіркою встановлено, що ТзОВ “ДОФ Арбо” занижено інші доходи в фінансовій звітності та суми доходів від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку у декларації з податку на прибуток (рядок 1 декларації) у розмірі 990 600,00 грн. за третій квартал 2018 року.
Також в ході проведення перевірки встановлено, що на порушення вимог пункту 8 П(С)БО №21 "Вплив змін валютних курсів" ТзОВ “ДОФ Арбо” занижено суму доходів від курсової різниці на 476 722 грн.
Задовольняючи адміністративний позову, суд першої інстанції виходив з того, що висновки контролюючого органу про донарахування позивачу грошових зобов`язань з податку на прибуток приватних підприємств за операціями із фірмою-нерезидентом “LINHEAVEN SALES LP” за податковим зобов`язанням в сумі 178 308,00 грн. та застосування штрафних санкцій в сумі 89 154,00 грн. є помилковими.
Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими, виходячи з наступного.
Податковий кодекс України (далі – ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. 
Підпунктом 14.1.55   пункту 14.1 статті 14 ПК України  передбачено, що дохід, отриманий з джерел за межами України, - будь-який дохід, отриманий резидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності за межами митної території України, включаючи проценти, дивіденди, роялті та будь-які інші види пасивних доходів, спадщину, подарунки, виграші, призи, доходи від виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими та трудовими договорами, від надання резидентам в оренду (користування) майна, розташованого за межами України, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих за межами України портів, доходи від продажу майна, розташованого за межами України, дохід від відчуження інвестиційних активів, у тому числі корпоративних прав, цінних паперів тощо; інші доходи від будь-яких видів діяльності за межами митної території України або територій, непідконтрольних контролюючим органам.
Статтею 1 Закону України “Про зовнішньоекономічну діяльність” визначено, що експорт (експорт товарів) - це продаж товарів українськими суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності іноземним суб`єктам господарської діяльності (у тому числі з оплатою в негрошовій формі) з вивезенням або без вивезення цих товарів через митний кордон України.
Відповідно до статті 82 МК України експорт (остаточне вивезення) це митний режим, відповідно до якого українські товари випускаються для вільного обігу за межами митної території України без зобов`язань щодо їх зворотного ввезення.
Згідно із частиною 1 статті 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів. 
У відповідності до ч. 1 ст. 248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію. 
Закон України “Про міжнародне приватне право” застосовується до таких питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом: 1) визначення застосовуваного права; 2) процесуальна правоздатність і дієздатність іноземців, осіб без громадянства та іноземних юридичних осіб; 3) підсудність судам України справ з іноземним елементом; 4) виконання судових доручень; 5) визнання та виконання в Україні рішень іноземних суді.
Статтею 25 Закону України “Про міжнародне приватне право” передбачено, що особистим законом юридичної особи вважається право держави місцезнаходження юридичної особи. Для цілей цього Закону місцезнаходженням юридичної особи є держава, у якій юридична особа зареєстрована або іншим чином створена згідно з правом цієї держави.
За змістом підпункту 14.1.122. пункту 14.1. статті 14 ПК України нерезиденти - це: а) іноземні компанії, організації, утворені відповідно до законодавства інших держав, їх зареєстровані (акредитовані або легалізовані) відповідно до законодавства України філії, представництва та інші відокремлені підрозділи з місцезнаходженням на території України; б) дипломатичні представництва, консульські установи та інші офіційні представництва інших держав і міжнародних організацій в Україні; в) фізичні особи, які не є резидентами України.
У відповідності до підпункту 134.1.1. пункту 134.1. статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Пунктом 135.1. статті 135 ПК України визначено, що базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.Виходячи з вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-ХІV обґрунтування відображення господарських операцій в податковому обліку здійснюється на підставі даних бухгалтерського обліку.
Статтею 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції, на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно - правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності, які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.
Згідно із ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ – документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій, згідно з вимогами ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Враховуючи наведене, слід зробити висновок, що для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, тобто достовірні первинні документи. Для з`ясування обставин реальності вчинення господарської операції належить ретельно перевіряти доводи податкових органів про фактичне нездійснення господарської операції, викладені в актах перевірки або підтверджені іншими доказами. 
Відтак, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.
Згідно з Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити, як: назва підприємства, установи, від імені яких складено документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа. Забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим і нормативним актам.
Отже, для надання первинним документам юридичної сили і доказовості, вони повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства.
Матеріалами справи підтверджено, що підставами для висновків податкового органу про заниження позивачем інших доходів у фінансовій звітності та суми доходів від будь-якої діяльності, визначених за правилами бухгалтерського обліку у декларації з податку на прибуток у розмірі 990600,00 грн. за 3 квартал 2018 року стало те, що товар на фірму “LINHEAVEN SALES LP” фактично не реалізовувався, оскільки в ході проведення перевірки не підтверджено факт відпуску відповідних товарів для нерезидента (не встановлено на підставі якого документу здійснюється приймання-передача ТМЦ від позивача для нерезидента, так як в позивача відсутні первинні документи по відпуску товару); банківські рахунки компанії-нерезидента відкрито в банку Латвії, а не в банківських установах, розташованих у Канаді, за адресою реєстрації фірми-нерезидента; отримано інформацію від компетентного органу Канади стосовно фіктивної діяльності компанії “LINHEAVEN SALES LP”; на офіційному веб-порталі Міністерства фінансів США розміщено негативну інформацію щодо банку, засобами якого вчинялись фінансові операції на користь ТОВ “ДОФ Арбо” для закриття зобов`язань по зовнішньоекономічному контракту з вказаним нерезидентом.
З матеріалів справи також слідує, що  листом ДФС України від 07.08.2018 року №24227/7/99-99-01-02-02-17 на запити ГУ ДФС у Волинській області від 18.12.2017 року №5848/8/03-20-14-02-06 та від 04.01.2018 року №51/8/03-20-16-06 надано інформацію стосовно діяльності компанії “LINHEAVEN SALES LP”, отриману від компетентного органу Канади, згідно якої слідує: "5 квітня 2016 року у канадській провінції Альберта зареєстровано як командитне товариство “LINHEAVEN SALES LP”. Група товариства “LINHEAVEN SALES LP” складається з двох компаній нерезидентів та обидві зареєстровані на Маршалових Островах.
Канадський суб`єкт господарювання “LINHEAVEN SALES LP” здійснює діяльність у Канаді як фіктивна компанія, про діяльність якої в Канаді нічого не відомо. При цьому зазначено, що учасники у Канаді зобов`язані індивідуально звітувати про канадські податки. Жодних податкових декларацій із задекларованими доходами її учасниками не подано. Інформація, яка б свідчила, або можливість визначити, чи здійснює або здійснювало “LINHEAVEN SALES LP” діяльність в Канаді, відсутня.
За здійсненим у канадських базах даних та податкових системах пошуком щодо пана Ilіаs Gеоrgіоu,- не знайдено жодної податкової інформації, а також відсутня інформація щодо взаємозв`язку із компанією “LINHEAVEN SALES LP”. Крім того, зазначена адреса, як місце здійснення господарської діяльності “LINHEAVEN SALES LP” відома Податковій агенції Канади як місце розташування великої кількості фіктивних компаній.
Законом України від 12.07.1996 року №339/96-ВР ратифіковано Конвенцію між Україною і Канадою про уникнення подвійного оподаткування та попередження ухилень від сплати податків стосовно доходів і майна (Конвенція підписана 04.03.1996 року і набрала чинності для України 22.08.1996 року) (далі – Конвенція), відповідно до підпункту II пункту  «g» частини першої статті 3  для цілей цієї Конвенції термін "компетентний орган" означає стосовно Канади Міністра Національного Департаменту Державних зборів або його повноважного представника.
При застосуванні цієї Конвенції Договірною Державою у будь-який час будь-який термін, не визначений у ній, буде мати те значення, яке він має у цей час за законодавством цієї Держави стосовно податків, на які поширюється ця Конвенція, якщо з контексту не випливає інше (частина друга статті 3 Конвенції).
Відповідно до частини першої статті 26 Конвенції компетентні органи Договірних Держав обмінюються інформацією, що стосується виконання положень цієї Конвенції  або національних законодавств (включаючи положення для запобігання  шахрайству або податковим ухиленням) Держав стосовно податків, на які поширюється  Конвенція, тією мірою, в якій оподаткування не протирічить цій Конвенції. Обмін інформацією не обмежується статтею 1. Будь-яка інформація, отримана Договірною Державою, буде вважатися конфіденціальною таким же чином як і інформація, що одержана у межах національного законодавства цієї Держави, і буде розкрита тільки особам або органам (включаючи суди і адміністративні органи), які займаються оцінкою або стягненням, примусовим стягненням або розглядом апеляцій стосовно податків. Такі особи чи органи будуть використовувати інформацію лише для таких цілей. Вони можуть розкривати інформацію в ході відкритого судового засідання або при прийнятті юридичних рішень.
Якщо інформація запитується Договірною Державою згідно з цією статтею, друга Договірна Держава буде прагнути одержати інформацію, до якої запит відноситься таким же чином, як якщо б торкались його власного оподаткування, незважаючи на той факт, що інша Держава не має потреби у цей час у такій інформації. Якщо компетентні органи Договірної Держави пред`являють особливі запити, то компетентні органи другої Договірної Держави будуть прагнути надати інформацію в  межах дії цієї статті в потрібній формі, таку як свідчення свідків і копії оригіналів документів, що не видавалися (включаючи книги, статті, заяви, записи, доповіді або документи) тією ж мірою, в якій такі свідчення і документи можуть бути одержані згідно з законодавством і адміністративною практикою цієї другої Держави щодо її власних податків (частина третя статті 26 Конвенції). 
Відповідно до положень частини першої статті 7 КАС міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є джерелом права, яке застосовується судом.
Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 73 КАС належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Верховний Суд у своїй постанові від 26 січня 2022 року у даній справі зазначив, що відповідь Канадського податкового агентства від 06.06.2018 року є належним доказом у цій справі, оскільки стосується предмета доказування, відтак судом апеляційної інстанції приймається до уваги.
Відповідно до висновків Верховного Суду у постановах від 23.01.2020 року (справа №803/582/16), від 16.04.2020 року (справа №813/2766/15), від 17.03.2020 року (справа №813/4787/15), від 27.02.2020 року (справа №803/560/16), що господарська операція визнається легітимною у разі повної дієздатності всіх її учасників. Всі первинні документи можуть прийматися як докази здійснення господарських операцій, якщо вони оформлені належним суб`єктом. Обставини у справі повинні бути встановлені у повному обсязі на підставі належних, допустимих та достатніх доказів без будь-яких сумнівів та суперечностей.
Враховуючи лист Канадського податкового агентства від 06.06.2018 року щодо фіктивності суб`єкт господарювання “LINHEAVEN SALES LP”, який виступав контрагентом позивача у експортних операціях, колегія суддів погоджується з висновком податкового органу про отримання активів позивачем, який не пов`язаний із операційною діяльністю підприємства, що є порушенням норм чинного податкового законодавства, а позовні вимоги є такими, що задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального і процесуального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, через що судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.  
Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-
                                                   П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області задовольнити, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 липня 2022 року у справі №140/2419/19 - скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	О. М. Довгополов 	
 	 	В. В. Святецький  	
Повний текст постанови складено 11.01.2023 року.