ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 р. 	Справа № 440/17607/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.06.2022, головуючий суддя І інстанції: А.О. Чеснокова, м. Полтава, повний текст складено 24.06.22  по справі № 440/17607/21
за позовом               Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1  
до               Головного управління ДПС у Полтавській області                       
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
ВСТАНОВИВ:
Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі за текстом також - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області (далі та текстом також – відповідач, ГУ ДПС у Полтавській області), в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 02 грудня 2021 року № 00091800705.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 24 червня 2022 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 02 грудня 2021 року № 00091800705.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області  на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач наводить обставини справи та нормативно - правове обґрунтування, зазначені ним у відзиві на позовну заяву та які, на думку відповідача, не враховані судом першої інстанції під час ухвалення рішення. Звертає увагу, що фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 проведена на підставах, визначених пп. 80.2.2, 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, у зв`язку з наявністю інформації, яка свідчить про порушення платником податків законодавства, та здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, про що зазначено в Наказі Головного управління ДПС у Полтавській області про проведення фактичних перевірок суб`єктів господарювання № 2829-П від 16.11.2021.
За результатами апеляційного розгляду відповідач просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Від позивача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводить, що судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення враховано всі аргументи відповідача, повно і всебічно їх досліджено, та надано правову оцінку. Уважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також – КАС України), суд  апеляційної  інстанції  розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (код рнокпп НОМЕР_1 ) здійснює свою господарську діяльність у сфері роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (КВЕД 47.11).
Фактичне місце провадження господарської діяльності позивача за адресою: АДРЕСА_1 , магазин “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ”.
17 листопада 2021 року відповідно до Наказу № 2829-П від 16 листопада 2021 року на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80, пункту 82.3 статті 82 Податкового кодексу України проведено фактичну перевірку діяльності магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за адресою: АДРЕСА_1 , в якому здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 за період з 01 грудня 2018 року по дату закінчення перевірки у порядку, встановленому Податковим кодексом України.
За результатами перевірки складено акт фактичної перевірки № 9485/16/31/РРО/ НОМЕР_1 від 17 листопада 2021 року, в якому зафіксовано порушення вимог ч. 12 ст. 18 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" та Постанови КМУ від 30 жовтня 2008 року, № 957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв".
На підставі вказаного акта відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 02 грудня 2021 року № 00091800705 про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 10000,00 грн. з підстав, передбачених підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України і абз. 18 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального".
Позивач, уважаючи таке податкове повідомлення-рішення відповідача безпідставним та прийнятим з порушенням вимог Податкового кодексу України, звернувся до суду з позовом у цій справі.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки допущені контролюючим органом порушення вимог закону щодо призначення та проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 призводять до відсутності правових наслідків такої, оспорюване податкове повідомлення-рішення від 02 грудня 2021 року № 00091800705 є протиправним і таким, що підлягає скасуванню.
Перевірка інших підстав позову, у тому числі по суті зафіксованого перевіркою порушення вимог податкового законодавства, судом першої інстанції не здійснювалася.
Щодо правомірності проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.
Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (підпункт 75.1.3 пункт 75.1статті 75 ПК України).
Порядок проведення фактичної перевірки врегульовано статтею 80 ПК України, пунктом 80.1 якої передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
За приписами підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка проводиться: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Отже, як свідчить правова конструкція пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, в ньому поєднано дві окремі підстави для призначення проведення фактичної перевірки, а саме:
1) наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення платником податків вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;
2) здійснення функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
В статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 за № 481/95-ВР закріплено, що контроль за дотриманням його норм здійснюють органи, які видають ліцензії.
При цьому функції та правові основи діяльності органів державної податкової служби (контролюючих органів) визначаються ПК України, про що зазначено у ст. 1 вказаного нормативно-правового акту.
За приписами підпунктів 19-1.1.16, 19-1.1.20 пункту 19-1.1 ст. 19-1 ПК України на контролюючі органи покладено виконання таких функцій як: здійснення контролю у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, до яких, зокрема, відносяться алкогольні напої; здійснення заходів щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері обігу алкогольних напоїв; забезпечення контролю за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять оптову або роздрібну торгівлю алкогольними напоями, вимог законодавства щодо мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін на такі напої.
З урахуванням положень ст. 61, 62 ПК України податковий контроль, який розглядається як система заходів, що вживаються органами державної податкової служби, у тому числі для здійснення контролю за дотриманням платниками податків законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування, реалізується, окрім іншого, шляхом інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів та проведення перевірок.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 22.05.2018 у справі № 810/1394/16, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. В цьому випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).
Аналогічна позиція Верховного Суду висловлена і у постанові від 10.04.2020 у справі № 815/1978/18.
Колегія суддів зазначає, що згідно з положеннями пункту 80.1 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. Тобто достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).
Зазначений висновок узгоджується із правовими позиціями, висловленими, зокрема, у постановах Верховного Суду від 05 листопада 2018 року у справі № 803/988/17, від 20 березня 2018 року у справі № 820/4766/17, від 12 серпня 2021 року у справі № 140/14625/20, від 03 листопада 2022 року у справі № 320/8042/21.
Аналіз підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України дає підстави для висновку, що заначена правова норма передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як в сукупності, так і кожна окремо. Тобто здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 10 квітня 2020 року у справі № 815/1978/18 та від 12 серпня 2021 року у справі № 140/14625/20.
В силу положень, закріплених у ст. 3 Закону України від 06 липня 1995 року, № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які використовують реєстратори розрахункових операцій, подають до органів державної податкової служби по дротових або бездротових каналах зв`язку електронні копії розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці в пам`яті реєстраторів розрахункових операцій або в пам`яті модемів, які до них приєднані.
Порядок передачі електронних копій розрахункових документів і фіскальних звітних чеків реєстраторів розрахункових операцій дротовими або бездротовими каналами зв`язку до органів державної податкової служби затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 08.10.2012, № 1057. Зазначений порядок установлює, що система зберігання і збору даних реєстраторів розрахункових операцій забезпечує збір та внесення даних реєстраторів розрахункових операцій у бази даних системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій у такому вигляді, в якому дані сформовані в реєстраторі розрахункових операцій.
Так, згідно з відомостями, наявними в розпорядженні контролюючого органу та відображеними у відповідній базі даних на підставі отриманих від позивача електронних копій розрахункових документів, останній проводив розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та здійснював реалізацію алкогольних напоїв за цінами нижчими від мінімальних роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв. 
Таким чином, результати опрацювання вищевказаної інформації (результати одного із видів податкового контролю, а саме - інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів) свідчили про наявність підстав для призначення проведення відносно позивача фактичної перевірки згідно із пп. 80.5.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України, оскільки виникла необхідність у реалізації контролюючим органом покладених на нього функцій у сфері обігу алкогольних напоїв.
Як убачається з матеріалів справи, фактична перевірка позивача проведена на підставі Наказу відповідача № 2829-п від 16.11.2021 «Про проведення фактичної перевірки», в якому зазначено, що відповідно до вимог ст. 20, 75, 80, 82 Податкового кодексу України та з метою здійснення контролю за обігом спирту етилового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, наявності ліцензій наказано виконуючому обов`язки заступника начальника, начальнику управління податкового аудиту організувати проведення фактичної перевірки з 17.11.2021 тривалістю 10 діб платника податків Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (код рнокпп НОМЕР_1 ) за місцем фактичного провадження господарської діяльності: магазин “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ”, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.12.2018 по дату закінчення перевірки у встановленому Податковим кодексом України порядку (а.с. 25).
Отже, в наказі про проведення перевірки наведено підставу для її призначення, яка визначена п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України - здійснення функцій, визначених законодавством у сфері обігу алкогольних напоїв.
Враховуючи викладене, а також зміст функцій, закріплених у п.п. 19-1.1.16, 19-1.1.20 п. 19-1 ст. 19-1 Податкового кодексу України, обов`язок щодо виконання яких покладено на органи державної фіскальної служби, у цих правових відносинах ГУ ДПС у Полтавській області мало право на призначення проведення фактичної перевірки позивача.
Відповідно до направлень на перевірку від 16.11.2021 за № 4173 та № 4174 розпочалась фактична перевірка позивача. У зазначених направленнях завідуюча магазину «Оптовичок» зазначила про те, що їй пред`явлено службові посвідчення та відповідні направлення й вручено копію наказу на проведення фактичної перевірки № 2829-п від 16.11.2021. Крім того, в акті фактичної перевірки від 17.11.2021 зазначено: «Перевірку здійснено в присутності представника ФОП ОСОБА_1 - завідуючої магазину».
Тобто, контролюючим органом було дотримано вимог щодо проведення перевірки позивача, встановлених положеннями чинного податкового законодавства.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не доведено наявності порушень суб`єктом владних повноважень процедури прийняття оскаржуваного рішення, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до відповідальності.
Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про обґрунтованість посилань позивача як на підставу для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення на те, що контролюючим органом перевірка проведена незаконно.
Враховуючи обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що перевірка позивача проведена контролюючим органом за передбачених п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України підстав для її проведення, а відповідачем не було порушено вимог чинного податкового законодавства при проведенні такої перевірки та не допущено процедурних порушень її оформлення, що не спростовано позивачем жодними належними, допустимими та достатніми доказами.
Щодо порушень вимог податкового законодавства ФОП ОСОБА_1 , які викладені у висновках акта перевірки, а саме - порушення позивачем ч. 12 ст. 18 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" та Постанови КМУ від 30 жовтня 2008 року за № 957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв", колегія суддів зазначає таке. 
Відповідно до приписів статті 18 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" Кабінету Міністрів України надано право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої.
Згідно з Постановою КМУ від 30 жовтня 2008 року за № 957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" мінімальні оптово-відпускні і роздрібні ціни під час реалізації (продажу) горілки та лікеро-горілчаних виробів, віскі, рому та інших спиртових дистилятів та спиртних напоїв, одержаних шляхом перегонки зброджених продуктів з цукрової тростини, джину та ялівцевої настоянки, коньяку (бренді) три зірочки, коньяку (бренді) чотири зірочки, коньяку (бренді) п`ять зірочок, інших спиртових дистилятів та спиртових напоїв, у тому числі бренді ординарного, горілки виноградної, інших зброджених напоїв, сумішей із зброджених напоїв та сумішей зброджених напоїв з безалкогольними напоями різного вмісту спирту в тарі різної місткості визначаються як добуток відповідних затверджених мінімальних цін, міцності за об`ємом (у відсотках) і місткості тари (у літрах), поділений на 100 відсотків.
Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів, - 100 відсотків вартості наявних у суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) тютюнових виробів, але не менше 10000 гривень.
Як убачається з матеріалів справи, в ході перевірки позивача встановлено, що позивачем здійснювалася реалізація алкогольних напоїв за цінами нижчими від мінімальних роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв, а саме: 
- згідно з фіскальним чеком № 32096 від 04 лютого 2021 року - 3 пляшки вина ігристого "Азнаурі" біле солодке 0,75 л за ціною 91, 00 (мінімальна роздрібна ціна на даний вид підкатегорій товару станом на момент реалізації становила 109 грн);
- згідно з фіскальним чеком № 32206 від 09 лютого 2021 року - 8 пляшок вина ігристого "Ореанда As.Mosc біле сол" 0,75 л за ціною 89,0 (мінімальна роздрібна ціна на даний вид підкатегорій товару станом на момент реалізації становила 109 грн); 
- згідно з фіскальним чеком № 32235 від 11 лютого 2021 року - 5 пляшок вина ігристого "V Krim ssw, муск біле н/сол" 0,75 л за ціною 95,60 (мінімальна роздрібна ціна на даний вид підкатегорій товару станом на момент реалізації становила 109 грн); 
- згідно з фіскальним чеком № 32872 від 24 березня 2021 року - 2 пляшки вина ігристого "V Krim ssw, муск біле н/сол" 0,75 л за ціною 92,40 (мінімальна роздрібна ціна на даний вид підкатегорій товару станом на момент реалізації становила 109 грн); 
- згідно з фіскальним чеком № 33153 від 14 квітня 2021 року - 3 пляшки вина ігристого "Азнаурі" біле солодке 0,75 л за ціною 89, 00 (мінімальна роздрібна ціна на даний вид підкатегорій товару станом на момент реалізації становила 109 грн); 
- згідно з фіскальним чеком № 33987 від 18 червня 2021 року - 1 пляшка вина ігристого " ОСОБА_2 біле сол" 0,75 л за ціною 89,0 (мінімальна роздрібна ціна на даний вид підкатегорій товару станом на момент реалізації становила 109 грн); 
- згідно з фіскальним чеком № 33995 від 18 червня 2021 року - 1 пляшка вина ігристого "Ф-лі S.SWEET" біле н/сол 0,75 л за ціною 95,40 (мінімальна роздрібна ціна на даний вид підкатегорій товару станом на момент реалізації становила 109 грн); 
- згідно з фіскальним чеком № 34031 від 21 червня 2021 року - 2 пляшки вина ігристого "Ф-лі S.SWEET" біле н/сол 0,75 л за ціною 95,40 (мінімальна роздрібна ціна на даний вид підкатегорій товару станом на момент реалізації становила 109 грн).
Тобто, здійснення реалізації алкогольних напоїв за цінами нижчими від мінімальних роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв встановлено контролюючим органом на підставі почекової інформації, яка надходила по дротових або бездротових каналах зв`язку (а.с. 62, 63). 
Таким чином, контролюючим органом обґрунтовано застосовано до позивача штрафні санкції у сумі 10000,00 грн за порушення законодавства про обіг алкогольних напоїв згідно з попереднім розрахунком (а.с. 23).
Заперечень щодо розрахунку штрафних (фінансових) санкцій позивачем не наведено.
Отже, судом першої інстанції зроблено неправомірний висновок про задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги контролюючого органу спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні, та приймаються колегією суддів в якості належних.
Згідно із приписами пункту другого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.
Зважаючи на положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для розподілу судових витрат. 
Керуючись ст. 242, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області - задовольнити.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.06.2022 по справі № 440/17607/21 - скасувати.
Прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова 	
Судді	   	О.В. Присяжнюк    О.А. Спаскін