ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" березня 2023 р.           Справа№ 910/15775/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Ходаківської І.П.
суддів:            Демидової А.М. 
          Корсака В.А. 

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги
Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства "Українська залізниця"
на рішення   господарського суду міста Києва   від 01.11.2022                                                                        
у справі   №    910/15775/21 (суддя   Полякова К.В.)
за позовом    Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська ЦЗФ"
до Акціонерного товариства "Українська залізниця"
про стягнення 94 775,89 грн
   
В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

В жовтні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 94775,89 грн. вартості нестачі вугілля.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що під час перевезення відповідачем вантажу за залізничними накладними № 48451165, 48411086, 48493886, 48379119, 48440549, 48399836 на станціях Нижньодніпровський-вузол, Чаплине Придніпровської залізниці, Бурштин Львівської залізниці проведено перевірку стану вантажу та виявлено нестачу кам`яного вугілля у деяких вагонах, про що складені відповідні комерційні акти.
   
Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням господарського суду міста Києва від 01.11.2022 у справі №910/15775/21 позов задоволено та стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" 94 775  грн 89 коп. збитків, 2270  грн. витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду мотивовано тим, що вартість втраченого вантажу, з урахуванням норми природної втрати є доведеною з огляду на обставини, встановлені комерційними актами та документами щодо вартості вугілля кам`яного. Натомість, відповідач належними засобами доказування розмір заподіяних збитків не спростував, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі. 

Короткий зміст апеляційної скарги та її доводів.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, Акціонерне товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 01.11.2022 у справі № 910/15775/21 як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального (ст.ст. 11, 16, 22, 256, 257, 267, 623 ЦК України, ст.ст. 224, 225, 307, 308, 310, 314 ГК України) та процесуального прав (ст.ст. 76, 77), ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. 

Апеляційна скарга обґрунтована посиланням на те, що надані позивачем довідки не є належними доказами, які підтверджують вартість вантажу, що перевозиться за спірними накладними, розрахунок маси вантажу повинен здійснюватись, виходячи з норми природних втрат 2%, а не 1%. Також відповідач зазначає, що обов`язковою підставою для відшкодування збитків є, зокрема, їх реальна наявність. 

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні його клопотання про витребування доказів не звернув уваги на те, що залізниця просила витребувати посвідчення про якість рядового вугілля (продуктів збагачення), результат аналізу лабораторії, які відповідають типовій формі УПД-35 "Посвідчення про якість" встановленого "Інструкцією з обліку видобутку рядового вугілля і готової вугільної продукції на шахтах, розрізах та збагачувальних (брикетних) фабриках Мінвуглепрому України", які містять інформацію про % вологості вугілля, що перевозилось за спірними залізничними накладними №48451165, 48411086, 48493886, 48379119, 48440549, 48399836 та підтверджує заперечення залізниці щодо необхідності застосування   2 % норм природніх втрат вантажу та вказання позивачем недостовірних даних щодо властивостей вантажу. Також відповідач зазначає, що листом від 04.11.2021 № 82/1116 АТ «ДТЕК Західенерго» відмовлено залізниці в наданні відповідних доказів. Враховуючи зазначене,   відповідач в апеляційній скарзі просить витребувати такі докази від позивача. Також, на переконання відповідача, він може нести відповідальність у вигляді стягнення збитків виключно за умови доведення позивачем складу цивільного правопорушення, проте позивачем не доведено факт сплати вартості вугілля та, відповідно, реальної шкоди.

Позиції інших учасників справи

Позивач подав до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а судове рішення - без змін, посилаючись при цьому на те, що згідно зі ст. 115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу. При цьому закон не містить вказівок щодо обов`язкової наявності підпису головного бухгалтера. З урахуванням п. 27 Правил видачі вантажів у вугіллі кам`яному, відправленому на підставі спірних накладних, показник вологи не перевищує гранично допустиму норму, а тому правомірним є застосування природних втрат у розмірі 1%.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.
                              
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.11.2022 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства "Українська залізниця" у справі № 910/15775/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ходаківська І.П., судді: Владимиренко С.В., Демидова А.М.
                                 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.12.2022 витребувано з господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/15775/21 та відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення господарського суду міста Києва    від 01.11.2022 до надходження матеріалів із суду першої інстанції.
                           
Розпорядженням      Північного апеляційного господарського суду      №   09.1-08/123/23      від 11.01.2023      призначений повторний автоматизований розподіл справи №910/15775/21.
                   
Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2023      у зв`язку із перебуванням судді Владимиренко С.В., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено склад колегії суддів: Ходаківська І.П. - головуючий, судді: Демидова А.М., Корсак В.А.
          
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення господарського суду міста Києва від 01.11.2022 у справі № 910/15775/21; розгляд апеляційної скарги постановлено здійснювати у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (ст. 270 ГПК України).

Обставини справи, встановлені судом першої та перевірені судом апеляційної інстанції, визначення відповідно до них правовідносин.
                              
Як встановлено судом першої та перевірено судом апеляційної інстанції, в травні 2021 року позивачем завантажено у вагони та відправлено вугілля кам`яне для перевезення залізницею за маршрутом Кураховка Донецької залізниці - Бурштин Львівської залізниці, одержувач ТОВ «ДТЕК Бурштинська ТЕС», зокрема, за накладною №48451165 від 13.05.2021: у вагон №62610910 в кількості 70000 кг, у вагон №59952952 в кількості 69800 кг, у вагон №62313085 в кількості 69900 кг; за накладною №48411086 від 11.05.2021: у вагон №56834294 в кількості 70000 кг, у вагон №56193774 в кількості 69000 кг, у вагон №53545216 в кількості 70000 кг;  по накладною №48493886 від 16.05.2021: у вагон №63937551 в кількості 70000 кг, у вагон №53534004 кількості 69000 кг, у вагон №53075214 в кількості 69800 кг, у вагон №56125172 в кількості 69500 кг, у вагон №60456936 в кількості 69800 кг; за накладною №48379119 від 09.05.2021: у вагон №61674412 в кількості 70000 кг; за накладною №48440549 від 13.05.2021: у вагон №56194558 в кількості 69000 кг;  за накладною №48399836 від 10.05.2021: у вагон №56364789 в кількості 70000 кг.

Під час перевезення відповідачем вантажу за вказаними накладними на станціях Нижньодніпровський-вузол, Чаплине Придніпровської залізниці, Бурштин Львівської залізниці проведено перевірку стану вантажу та виявлено нестачу кам`яного вугілля у деяких вагонах, про що складені відповідні комерційні акти.

Відповідно до комерційного акту №450003/435/452 при контрольному переважуванні вагону №61674412 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 89300 кг, тара-22900 кг, нетто - 66400 кг, шо менше вантажного документу на 3600 кг. Над 1 -7 люком ліворуч виявлене поглиблення 1050x80-120x40-50 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люк зачинені. Течі вантажу немає.

Відповідно до комерційного акту №450003/451/463 при контрольному переважуванні вагону №56194558 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 86650 кг, тара-21100 кг, нетто 65550 кг, що менше вантажного документу на 3450 кг. Над 1 -7 люками ліворуч виявлене поглиблення 1050x100-120x40-50 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Відповідно до комерційного акту №450003/443/457 при контрольному переважуванні вагону №56364789 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 88200 кг, тара - 22600 кг, нетто 65600 кг, що менше вантажного документу на 4400 кг. Над 1 -7 люками ліворуч виявлене поглиблення 1050x80-110x40-50 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Відповідно до комерційного акту №450003/469/493 при контрольному переважуванні вагону №63937551 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 90900 кг, тара - 23300 кг, нетто 67600 кг, що менше вантажного документу на 2400 кг. Над 1-7 люками ліворуч виявлене поглиблення 1050x80-110x40-50 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Відповідно до комерційного акту №450003/469/493 при контрольному переважуванні вагону №53534004 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 88200 кг, тара - 22600 кг, нетто 65600 кг, що менше вантажного документу на 7950 кг. Над 1 -7 люками ліворуч виявлене поглиблення 1050x280x50-60 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Відповідно до комерційного акту №450003/469/493 при контрольному переважуванні вагону №53075214 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто-87300 кг, тара-23100 кг, нетто 64200 кг, що менше вантажного документу на 5600 кг. Над 1 -7 люками ліворуч виявлене поглиблення 1050x70-80x40-50 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Відповідно комерційного акту №450003/469/493 при контрольному переважуванні вагону №56125172 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 88000 кг, тара - 22400 кг, нетто 65600 кг, що менше вантажного документу на 3900 кг. Над 1 -7 люками ліворуч виявлене поглиблення 900x80-100x50 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Відповідно до комерційного акту №450003/469/493 при контрольному переважуванні вагону №60456936 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 86650 кг, тара- 22300 кг, нетто -64350 кг, що менше вантажного документу на 5450 кг. Над 1-7 люками ліворуч виявлене поглиблення 1050x80-150x50-60 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

На станції Чаплине Придніпровської залізниці було складено комерційні акти №454201/29/460, №454201/28/459, №454201/30/461, №454201/32/474, №454201/33/475.

Відповідно до комерційного акту №454201/29/460 при контрольному переважуванні вагону №53545216 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 88700 кг, тара - 23300 кг, нетто 65400 кг, що менше вантажного документу на 4600 кг. Над 2-7 люком ліворуч виявлене поглиблення 900x100x30 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Відповідно до комерційного акту №454201/28/459 при контрольному переважуванні вагону №56193774 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 88000 кг, тара-21400 кг, нетто 66600 кг, що менше вантажного документу на 2400 кг. Над 1 -7 люками ліворуч виявлене поглиблення 500x60x20-30 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Відповідно до комерційного акту №454201/30/461 при контрольному переважуванні вагону №56834294 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 90000 кг, тара - 22400 кг, нетто 67600 кг, що менше вантажного документу на 2400 кг. Над 3-7 люками ліворуч виявлене поглиблення 750х 100x60 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Відповідно до комерційного акту №454201/32/474 при контрольному переважуванні вагону №62610910 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 87400 кг, тара - 22000 кг, нетто 65400 кг, що менше вантажного документу на 4600 кг. Над 1-7 люками ліворуч виявлене поглиблення 1050x80-100x60 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Відповідно до комерційного акту №454201/33/475 при контрольному переважуванні вагону №59952952 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 87550 кг, тара-22000 кг, нетто - 65550 кг, що менше вантажного документу на 4250 кг. Над 7 люком ліворуч виявлене поглиблення 150х280-160х50-60 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

На станції Бурштин Львівської залізниці складено комерційний акт №388103/480, відповідно до якого при контрольному переважуванні вагону №62313085 ця. справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 91550 кг, тара-23700 кг, нетто - 67850 кг, що менше вантажного документу на 2050 кг Над 1 -3 люками ліворуч виявлене поглиблення 450* 100-280x50 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

За даними довідок відправника ТОВ «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» та власника ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» про вартість вугільної продукції, фактична вартість 1 тони кам`яного вугілля у вагонах №62610910, №59952952, №62313085 по накладній №48451165 - 1928,92 грн з ПДВ, у вагонах №56834294, №56193774, №53545216 по накладній №48411086 - 2045,12 грн з ПДВ, у вагонах №63937551, №53534004, №53075214, №56125172, №60456936 по накладній №48493886 - 1955,09 грн з ПДВ, у вагоні №61674412 в кількості 70000 кг по накладній №48379119- 2063,17 грн з ПДВ, у вагоні №56194558 в кількості 69000 кг по накладній №48440549 - 2048,36 грн з ПДВ, у вагоні №56364789 в кількості 70000 кг по накладній №48399836 - 2302,99 грн з ПДВ.

Звертаючись з позовом у даній справі, позивач послався на те, що з врахуванням норми природної втрати під час перевезення, яка згідно пункту 27 Правил видачі вантажів для вантажів складає 1%, нестача вантажу становить: у вагоні №56364789 становить (4400-700) 3700 кг, у вагоні №56194558 становить (3450-690) 2760 кг, у вагоні №61674412: становить (3600-700) 2900 кг, у вагоні №56834294 становить (2400-700) 1700 кг, у вагоні №56193774 становить (2400-690) 1710 кг, у вагоні №53545216 становить (4600-700) 3900 кг, у вагоні №62610910 становить (4600-700) 3900 кг, у вагоні №59952952 становить (4250-698) 3552 кг, у вагоні №62313085 становить (2050-699) 1351 кг, у вагоні № 63937551 становить (2400-700) 1 700 кг, у вагоні №53534004 становить (7950-690) 7260 кг, у вагоні № 53075214 становить (5600-698) 4902 кг, у вагоні №56125172 становить (3900-695) 3205 кг, у вагоні №60456936 становить (5450-698) 4752 кг.

Відтак, вартість недостачі, з урахуванням норми природної втрати, виявленої у вагоні №62610910, складає 7552,78 грн. із розрахунку: 3,9 т х 1928,92 грн.; у вагоні №59952952 складає 6851,52 грн. із розрахунку: 3,552 т х 1928,92 грн.; у вагоні №62313085 складає 2605,97грн. із розрахунку: 1,351 т х 1928,92 грн.; у вагоні №56834294 складає 3476,70 грн. із розрахунку: 1,7 т х 2045,12 грн.; у вагоні №56193774 складає 3497,15 грн. із розрахунку: 1,71 т х 2045,12 грн.; у вагоні №53545216 складає 7975,96 грн. із розрахунку: 3,9 т х 2045,12 грн.; у вагоні №63937551 складає 3323,65 грн. із розрахунку: 1,7тх 1955,09 грн.; у вагоні №53534004 складає 14193,95 грн. із розрахунку: 7,26 т х 1955,09 грн.; у вагоні №53075214 складає 9583,85 грн. із розрахунку: 4,902 т х 1955,09 грн.; у вагоні №56125172 складає 6266,06 грн. із розрахунку: 3,205 т х 1955,09 грн.; у вагоні №60456936 складає 9290,58 грн. із розрахунку: 4,752 т х 1955,09 грн.; у вагоні №61674412 складає 5983,19 грн. із розрахунку: 2,9 т х 2063,17 грн.; у вагоні №56194558 складає 5653,47грн. із розрахунку: 2,76 т х 2048,36 грн.; у вагоні №56364739 складає 8521,06 грн. із розрахунку: 3,7 т х 2302,99 грн.

Таким чином, загальна вартість недостачі вантажу по накладним №48451165, №48411086, №48493886, №48379119, №48440549, №48399836 складає 94 775, 89 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи.

Частиною першою статті 307 Господарського кодексу України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

За змістом статті 307 Господарського кодексу України та статті 909 Цивільного кодексу України договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Відповідно до статті 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно з статтею 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 12 Закону України «Про залізничний транспорт» передбачено, що підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Відповідно до частини другої статті 23 Законом України «Про залізничний транспорт» за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Згідно із статтею 110 Статуту залізниць України залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі іншому підприємству згідно з Правилами видачі вантажів.
Статтею 113 Статуту залізниць України передбачено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Відповідно до статті 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: а)невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; г)       повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Згідно з статтею 26 Закону України «Про залізничний транспорт» обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами складання актів.

Статтею 130 Статуту залізниць України передбачено, що право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до статті 133 Статуту залізниць України передача іншим організаціям або громадянам права на пред`явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Передача права на пред`явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи - довіреністю, оформленою згідно із законодавством.

Матеріалами справи підтверджено, що у накладних № 48451165, 48411086, 48493886, 48379119, 48440549, 48399836 міститься переуступний напис, що свідчить про передачу права на пред`явлення позову Курахівській ЦЗФ, тобто, від вантажоодержувача до вантажовідправника, що відповідає приписам частини другої статті 130, статті 133 Статуту залізниць України.

Частиною першою статті 31 Статуту залізниць України передбачено, що залізниця зобов`язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери.

Відповідно до пункту 28 Правил приймання вантажів до перевезення, вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у тому числі захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Згідно із статтею 24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Відповідно до відомостей, що містяться у наявних у справі комерційних актах , які за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, а тому є належними та допустимими доказами на підтвердження факту невідповідності маси вантажа, зазначеній у накладних, вагони, в яких перевозився вантаж, в технічному відношенні були справними. Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що незбереження вантажу виникло від часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Також залізницею не доведено, що нестача вантажу виникла з незалежних від неї причин.

Отже, місцевим господарським судом обґрунтовано встановлено, що втрата під час перевезення є наслідком його незбереження, що свідчить про неналежне перевезення відповідачем вантажу позивача та є підставою для настання господарсько-правової відповідальності залізниці.

Частиною третьою статті 314 Господарського кодексу України передбачено, що за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, зокрема у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Відповідно до частини першої статті 115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

За приписами частини другої статті 114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Відповідно до пункту 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2 % маси, зазначеної в перевізних документах, зокрема, для вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; 1 % маси, зазначеної в перевізних документах, зокрема, для мінерального палива. Норми недостачі або надлишку маси вантажів розраховуються: від маси брутто - для вантажів, які перевозяться в тарі й упаковці; від маси нетто - для вантажів, які перевозяться без тари й упаковки.

Як свідчать матеріали справи, здійснюючи розрахунок збитків, позивач скористався коефіцієнтом 1 % норми природної втрати вантажу.

Апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що наданий позивачем розрахунок збитків, спричинених внаслідок недостачі товару (кам`яного вугілля), є арифметично правильним та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки останній проведений з урахуванням норми природної втрати під час перевезення вантажу, що відповідно до пункту 27 Правил перевезення вантажів складає 1% від маси вантажу, зазначеної в перевізних документах.

Разом з тим, безпідставним є посиланням скаржника, що в даному випадку слід враховувати природну втрату вантажу у розмірі 2 %, оскільки відповідно до пункту 27 Правил видачі вантажів норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2 % маси, зазначеної в перевізних документах, що відноситься, зокрема, до перевезення вантажів у вологому стані.

Розрахунок вартості недостачі вантажу здійснюється з врахуванням норми природної втрати під час перевезення вантажу (кам`яного вугілля) відповідно до пункту 27 Правил видачі вантажів, та безпосередньо залежить від характеристики (властивості) вантажу, зазначеній в залізничній накладній, правова позиція, викладена в постановах Верховного Суду, прийнятих у подібних правовідносинах, зокрема, від 15.03.2021 у справі №910/5038/20, від 25.01.2021 у справі №910/118/20, від 07.08.2018 у справі №910/23346/16, від 16.10.2019 у справі №   910/16904/18.

При цьому у накладних № 48451165, 48411086, 48493886, 48379119, 48440549, 48399836 вантаж зазначено як вугілля кам`яне, вантаж в твердому стані, вологість 0 %, що спростовує твердження скаржника про те, що в даному випадку можливо було б застосувати норми природної втрати під час перевезення у розмірі 2% (як для сирого вугілля).

Контрозрахунку розміру позовних вимог відповідачем не надано, факту прийняття до перевезення за спірними накладними вантажу з характеристиками, які відрізняються від зазначених у відповідних накладних, не доведено, незгоду з зазначеними позивачем обставинами якості вантажу відповідачем на стадії розгляду справи суду першої інстанції не висловлено.

При цьому, втрата частини прийнятого до перевезення майна (збитки) та недотримання відповідачем обов`язку із забезпечення його схоронності (протиправна поведінка та вина) підтверджується комерційними актами, довідками про вартість вугільної продукції вантажовідправника (позивача) підтверджується вартість втраченого майна, також, матеріалами справи підтверджується наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та завданими позивачу збитками, що полягає в тому, що у випадку забезпечення відповідачем збереження прийнятого до перевезення вантажу не відбулась би його втрата.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2   ст. 81 ГПК України   учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій   статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу;      5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Як у заявленому на стадії розгляду справи судом першої інстанції, так і у викладеному в апеляційній скарзі клопотанні про витребування доказів відповідач просив витребувати відповідні докази саме у позивача.

Разом з тим, в якості підтвердження вжиття заходів, спрямованих на отримання відповідних доказів, відповідач посилається на лист № НЮ-1/3732, адресований АТ ДТЕК «Західенерго», в якому зазначено адресу АТ ДТЕК «Західенерго» - вул. Козельницька, 15, м. Львів, 79026, така ж адреса зазначена і в згрупованому списку поштових відправлень (а.с. 89-90), натомість позивачем у справі є ТОВ "ДТЕК Курахівська ЦЗВ", адресою якого є: вул. Нагорна, 1-а, с. Вовчанка, Мар`їнський р-н, Донецька обл., 85621. Доказів направлення такого клопотання позивачу відповідачем не надано.

Вказане свідчить, що відповідачем відповідно до вимог п. 4 ч. 2   ст. 81 ГПК України   не зазначено жодних заходів, яких він вжив для отримання цих доказів самостійно від позивача, та не надано суду доказів вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цих доказів від позивача, а тому в задоволенні вказаного клопотання відповідача про витребування доказів суд першої інстанції відмовив обґрунтовано.

Відповідно до   ст. 76 ГПК України   належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 4   ст. 165 ГПК України   якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

З огляду на те, що у матеріалах справи наявні залізничні накладні, на підставі яких можливо встановити обставини справи (відповідач шляхом прийняття до перевезення за наявними у матеріалах справи накладними підтвердив факт прийняття до перевезення саме   "вугілля кам`яного марки г-газовий. Вантаж у твердому стані. Волога 0%",   про що зазначено у вказаних накладних), відповідачем не надано суду доказів вжиття ним заходів задля отримання цього доказу самостійно та причин неможливості самостійного отримання цього доказу,   колегія суддів також зазначає про безпідставність заявленого в апеляційній скарзі клопотання про витребування доказів та відмовляє в його задоволенні.

Щодо посилання скаржника на те, що довідки про вартість вантажу не є належними доказами для розрахунку суми збитків апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 924 Цивільного кодексу України, статті 314 Господарського кодексу України, статей 114 і 115 Статуту залізниць України залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку було знижено його вартість. При визначенні розміру збитків, заподіяних втратою вантажу, слід застосовувати норми Статуту залізниць України, якими встановлено обмежену відповідальність перевізника у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу, яка визначається на підставі загальної суми рахунку або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема, але не виключно, довідки про вартість вугілля (аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 916/4345/14, від 05.07.2018 у справі №910/23348/16).

Матеріалами справи підтверджено, що вантажовідправник ДТЕК Курахівська ЦЗФ не є власником спірного вантажу.
          
До матеріалів справи позивачем як вантажовідправником, додано відповідні довідки про вартість відправленого вугілля, складені ним та власником вугілля ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» з урахуванням статей 115, 130, 133 Статуту.
          
Відсутність підпису головного бухгалтера на довідках не лишає їх доказової сили, оскільки такий реквізит не визначено як обов`язковий у нормах, які регулюють спірні правовідносини. 

При цьому, як вірно враховано місцевим господарським судом, обставини укладення договору купівлі-продажу кам`яного вугілля та оплати вартості відправленого вантажу за залізничними накладними не входять до предмету доказування в даній справі, оскільки позивач у цій справі не був власником майна, а виступав його вантажовідправником (правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 05.02.2020 у справі №910/3868/19, від 03.09.2020 у справі №910/15076/19).

З огляду на зазначене вище правомірним є висновок місцевого господарського суду про задоволення позову.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Судові витрати

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за результатами розгляду апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд
 
                                                П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства "Українська залізниця" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 01.11.2022 у справі №910/15775/21 залишити без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства "Українська залізниця".

Матеріали справи № 910/15775/21 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови підписано - 28.03.2023.

Головуючий суддя                                                            І.П. Ходаківська 

Судді                                                                                А.М. Демидова

                                                                                В.А. Корсак