Справа № 444/1009/22                         Головуючий у 1 інстанції: Ясиновський Р. Б. 
Провадження № 22-ц/811/3150/22                         Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

        16 січня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

               головуючого – судді Цяцяка Р.П., 
               суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,
за участю секретаря Цьони С.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 02 листопада 2022 року,
В С Т А Н О В И В:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення зі згаданого відповідача на користь позивача усіх сплачених останнім житлово-комунальних послуг у розмірі 56 091 грн. 11 коп. за період часу з 25.05.2019 року по 25.05.2022 року.
Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що відповідач є одноособовим власником будинку АДРЕСА_1 (в подальшому – «спірний будинок»), в якому він також і проживає.
Однак, починаючи із січня 2020 року усі житлово-комунальні послуги по спірному будинку сплачує лише позивач, хоча у ньому не проживає, а відповідач, проживаючи в спірному будинку, взагалі не бере участі в його утриманні.
Позивач вважає, що саме відповідач, будучи одноосібним власником спірного будинку та проживаючи у ньому, зобов`язаний нести витрати по його обслуговуванню і ремонту, а також оплачувати житлово-комунальні послуги по ньому (а.с. 2-5).

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено (а.с. 231-239).

Дане рішення оскаржив позивач.
Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; на невідповідність висновків суду обставинам справи та на неправильне застосування норм матеріального права.
Вважає, що суд не дав належної оцінки тому, що позивач не проживав у спірному будинку, однак сплачував комунальні платежі (а.с. 243-247).
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 19 грудня 2022 року відкрито апеляційне провадження за вищезгаданою апеляційною скаргою та ухвалено розгляд справи у відповідності до частини 1 статті 369 ЦПК України проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (том 2, а.с. 4).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що: 
-        кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4);
-        цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);
-        обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82).

Судом встановлено, стверджується матеріалами справи та визнається (не заперечується) обома сторонами спору (а, відтак, не підлягає доказуванню) те, що:
-саме відповідач є одноосібним власником спірного будинку (а.с. 8, 9), у якому він є зареєстрованим (а.с. 41) та проживає;
-крім відповідача у спірному будинку також є зареєстрованими та постійно проживають двоє дітей позивача, ІНФОРМАЦІЯ_1 та 22.08.2009 років народження (а.с. 112);
-позивач не зареєстрований у спірному будинку і не проживає у ньому, однак добровільно протягом певного часу оплачував ряд комунальних послуг, які надавались певними комунальними службами цьому будинку. 

Безспірним є те, що саме власник спірного будинку (відповідач) несе відповідальність за своєчасну та в належному розмірі оплату комунальних послуг, які отримує спірний будинок: саме це передбачено нормами матеріального права, на які посилається позивач у позовній заяві в обґрунтування заявлених ним позовних вимог.

В той же час, наведені у позовній заяви норми права не можуть слугувати правовим обґрунтуванням для стягнення з відповідача (власника спірного будинку) у примусовому порядку коштів, які були сплаченими за надані цьому будинку комунальні послуги у добровільному порядку іншою особою (позивачем), яка у цьому будинку не зареєстрована і (на його ж твердження) у ньому не проживає та жодного відношення до цього будинку не має. 
За вищенаведених обставин суд прийшов до вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, яка не спростовує висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, що судові рішення у малозначних справах касаційному оскарженню не підлягають.
Малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 1 частини шостої статті 19 ЦПК України).
Згідно з частиною дев`ятою наведеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2022 року - 2 481, 00 грн.
Предметом позову у цій справі є майнова вимога про стягнення з відповідача 56 081 грн. 11 коп. понесених позивачем витрат на оплату житлово-комунальних послуг.
Відтак, ціна позову у цій справі складає 56 081 грн. 11 коп., яка станом на 01 січня 2022 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481, 00 грн. х 100 = 248 100, 00 грн).
Урахувавши, що ціна позову у цій справі становить 56 081 грн. 11 коп., судові рішення, ухвалені у такій справі, не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384, 389 частина 3 пункт 2 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ 
П О С Т А Н О В И В:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Жовківського районного суду Львівської області від 02 листопада 2022 року- без змін.

Постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Повну постанову складено 16 січня 2023 року.

       Головуючий:                                                Цяцяк Р.П.

       Судді:                                                                Ванівський О.М.

                                                                       Шеремета Н.О.