ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
                                                                                             Головуючий І інстанції: Старосєльцева О.В.
02 березня 2023 р.	Справа № 520/13211/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,
Суддів: Бегунца А.О. ,  Курило Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання Реброва А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою  Міністерства оборони України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
В с т а н о в и в:
           20.07.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить:
- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, яка полягає у не вивченні комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум його пояснень стосовно обставин поранень та контузії, разом довідкою з Центрального  архіву Міністерства оборони рф при прийнятті рішення п.8 протоколу № 66 від 22.04.2021 року;
- визнати протиправним та скасування п.8 протоколу № 66 від 22.04.2021 року рішення  комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум, яким йому відмовлено в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги; 
- зобов`язати Міністерство оборони України вирішити питання про призначення та нарахування йому одноразової грошової допомоги згідно вимог Закону України від 20.12.1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі – Закон № 2011-XII) з урахуванням його пояснень стосовно обставин його поранень та контузії та довідкою з Центрального  архіву Міністерства оборони рф.
Також, позивач просив зобов`язати Міністерство оборони України відповідно до ст.382 КАС України подати у 45 денний строк після набрання чинності рішення, звіт про виконання судового рішення.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що п. 8 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням  компенсаційних сум №  66 від 22.04.2021 року, йому відмовлено в призначені та виплаті одноразової грошової допомоги, у зв`язку з тим, що його захворювання не підтверджено довідкою МСЕК та ним не подано документ про обставини поранення. Разом з тим, дана обставина не відповідає дійсності, оскільки згідно довідки МСЕК від 28.12.2015 року йому встановлено інвалідність з підстав поранення, контузії та захворювання, так, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.
Також, позивач зазначив, що службове розслідування з приводу отримання поранення, контузії та травми військовослужбовця проводиться лише у випадку, коли ці поранення, контузія та травми є наслідком нещасного випадку або не пов`язаними з виконанням обов`язків військової служби.
Крім того, позивач зазначив, що при прийнятті рішення відповідачем не враховано його пояснення та архівну довідку від 06.02.2020 року № 4/108601.
Також, позивач просив врахувати, що він отримав поранення та контузію у 1980 році при виконанні безпосередньо військового обов`язку та станом на час отримання поранення законодавством не було передбачено проведення службових розслідувань у разі, коли військовослужбовець отримав поранення при виконанні військового обов`язку в умовах бойових дій, а документи про обставини поранення та контузії знадобились внаслідок введення в дію Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 (далі – Порядок № 975).
Заперечуючи вимоги адміністративного позову, Міністерства оборони України вказує, що подання зазначених у п. 11 Порядку № 975 документів при зверненні за призначенням одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення інвалідності, є необхідною умовою для призначення такої допомоги та гуртуються на необхідності перевірити відсутність обмежень, встановлених у ст. 16-4 Закону № 2011-XII, зокрема, коли інвалідність є наслідком вчинення особою дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю, за наявності яких особа позбавляється права на отримання такої допомоги.
Також, відповідач зазначив, що подання відповідного рішення військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтва, яким встановлено, що отримані особою поранення, травма, контузія, захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, не виключає необхідності подання інших, зазначених у п. 11 Порядку № 975, документів, що свідчить про причини та обставини порання, травми, контузії та захворювання.
Крім того, відповідач звернув увагу, що зміна групи інвалідності після первинного встановлення позивачу з 27.12.2013 року ІІІ групи інвалідності на ІІ групу інвалідності з 01.01.2016 року відбулась понад дворічний термін, то відповідно до п. 4 ст. 16-3 Закону № 2011-XII та п. 8 Порядку № 975 виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із підвищенням позивачу під час повторного огляду з 01.01.2016 року групи інвалідності не здійснюється. 
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 року частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 .
Так, судовим рішенням визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України у формі п. п.8 протоколу № 66 від 22.04.2021 року Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги.
Зобов`язано Міністерство оборони України повторно вирішити по суті питання з приводу призначення та нарахування одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 за зверненням від 12.10.2017 року, з урахуванням висновків суду викладених у цьому рішенні.
У задоволенні адміністративного позову в іншій частині ОСОБА_1 відмовлено.
Судове рішення вмотивовано тим, що при прийнятті рішення про відмову у призначенні спірної допомоги владним суб`єктом не надано жодної юридичної оцінки, наданим заявником поясненням від 12.04.2021 року та архівній  довідці від 06.02.2020 року № 4/108601, поданої разом з цими поясненнями.
Також, суд зазначив, що у ході розгляду справи владним суб`єктом не подано доказів відповідності закону оскарженого рішення (діяння), а обсяг використаних доказів та обрані мотиви не дозволяють визнати юридично правильними та фактично обґрунтованими ті підстави, які покладені адміністративним органом в основу оскарженого рішення. 
Крім того, суд зазначив, що у спірних правовідносинах Міністерством була допущена бездіяльність, позаяк насправді адміністративним органом було вчинено владне волевиявлення, котре письмово втілене у протоколі, тобто за усіма можливими ознаками форма вчиненого управлінського волевиявлення відповідає параметрам індивідуального акту. Відсутність події бездіяльності зумовлює відмову у позові у цій частині.
Стосовно встановлення судового контролю, суд зазначив, що положення  ст. 382 КАС України  в частині обтяження учасника справи обов`язком подати звіт про виконання рішення суду (безвідносно до події одержання позивачем виконавчого листа та стану виконавчого провадження) не повністю узгоджуються з положеннями  Закону України «Про виконавче провадження», який за загальним правилом вимагає одержання позивачем виконавчого листа та подання цього документа до державного виконавця (приватного виконавця). Тому випадок застосування судом згаданого вище правового механізму слід вважати виключенням із загального правила, котрий повинен мати вагомі причини.
Не погоджуючись із судовим рішенням, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, в апеляційній скарзі Міністерство оборони України, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 року, в частині задоволення позову, скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.
Доводи, якими відповідач обґрунтовує вимоги апеляційної скарги, по суті, аналогічні доводам, викладеним ним у відзиві на адміністративний позов.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а рішення суду, - без змін. 
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з наступних підстав.
Судом встановлено, що 12.10.2017 року ОСОБА_1 звернувся із заявою за вх. № 643 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , якою просив виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням 01.01.2016 року ІІ групи інвалідності внаслідок поранення, контузії та захворювання, пов`язаними з виконанням обов`язків військової служби, в країні, де велись бойові дії, а саме: ДРА (а.с. 43).
До заяви позивачем додано: дві копі ї паспорту, дві копії ідентифікаційного коду, дві копії військового квитка, дві копії довідки МСЕК від 18.05.2015 року, дві копії засідання ЦВЛК, дві копії висновку фахівця в галузі судово медичної експертизи про обставини поранення, дві копії реквізитів банку, заява на згоду на обробку персональних даних.
За даним зверненням позивача ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовлено у передачі матеріалів звернення до Міністерства оборони України для прийняття рішення по суті питання.
Означена відмова оформлена листом від 18.10.2017 року та оскаржена позивачем у межах адміністративної справи № 820/511/18.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2018 року у справі № 820/511/18, що набрало законної сили 21.05.2018 року, визнана протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає в не поданні у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновку про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги передбаченої Законом 2011-XII, постановою № 975 та п.4.7. Положення затвердженого  наказом Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 року (далі – Положення № 530); 
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 подати висновок та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерства Оборони України про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги передбаченої Законом 2011-XII,  постановою № 975  та Положення № 530 .
У межах справи № 820/511/18 установлено, що заявник проходив військову службу у Збройних Силах СРСР, брав участь у бойових діях на території Республіки Афганістан, під час виконання обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії отримав поранення, унаслідок чого у подальшому настала інвалідність: ІІІ групи, а 01.01.2016 року - ІІ групи (а.с. 89-94).
На виконання рішення суду по справі № 820/511/18 листом ІНФОРМАЦІЯ_3 спрямував матеріали звернення заявника до Міністерства оборони України.
Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової та компенсаційних сум за заявою позивача прийнято рішення у формі п. 51 протоколу від 13.07.2018 року № 73 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.
Означене рішення у формі п.51 протоколу від 13.07.2018 року № 73 оскаржено позивачем у межах адміністративної справи № 520/203/19.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.03.2019 року у справі № 520/203/19 визнано протиправним та скасовано п. 51 протоколу від 13.07.2018 року № 73, складеного Міністерством оборони України в особі комісією з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги  та компенсаційних сум та  зобов`язано Міністерство оборони України в особі комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум  повторно вирішити питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у порядку ст. 16 Закону 2011-XII з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.06.2019 року у справі № 520/203/19 скасовано рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.03.2019 року і ухвалено нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Верховного суду від 30.01.2020 року постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 19.06.2019 року у справі № 520/203/19 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - скасовано та залишено в силі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.03.2019 рок (а.с. 78-83).
На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.03.2019 року у справі № 520/203/19 Міністерством оборони України прийнято рішення від 03.04.2020 року у формі протоколу № 57 п. 8 про направлення документів позивача на доопрацювання.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 року у справі № 520/9082/2020, що набрало законної сили 11.01.2021 року, визнано протиправним та скасовано п. 8 протоколу № 57 від 03.04.2020 року рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум, яким направлено документи ОСОБА_1 на доопрацювання, зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги згідно вимог Закону 2011-XII (а.с. 71-77).
22.04.2021 року на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 року у справі № 520/9082/2020 Міністерством в особі комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (далі за текстом  Комісія) повторно розглянуті матеріали звернення заявника від 18.10.2017 року та прийнято рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги (протокол № 66 п. 8).
Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги та компенсаційних сум від 22.04.2021 року, комісія дійшла висновку про відмову в призначенні заявнику одноразової грошової допомоги, оскільки судом досліджено питання про наявність права у заявника на одержання одноразової грошової допомоги внаслідок захворювання, яке не підтверджено вищезазначеною довідкою МСЕК (Підтверджено поранення), а також, що заявником не подано документ про обставини поранення. Також, зазначено, що  висновок фахівця з питань судово-медичної експертизи від 01.08.2013 року № 735/13г, який складено зі слів заявника, та висновок Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України від 03.09.2013 року № 21154, які подано разом з іншими документами, не є документами, що свідчать про обставини поранення (контузії). Висновок про причинний зв`язок травми, поранення, контузії складається на підставі документів, передбачених пунктами 21.7 та 21.8 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року № 402, які подано на розгляд комісії. Водночас, у судових рішеннях досліджувалося питання про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з визнанням його особою з інвалідністю ІІ групи, яка настала внаслідок "захворювання", тоді, як згідно з довідкою МСЕК (серія 12 ААА №118186 від 28.12.2015), ОСОБА_1 визнано особою з інвалідністю ІІ групи, внаслідок "поранення", пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії. (а.с. 7)
Погоджуючись із висновком суду першої інстанції в частині, якою задоволено вимоги адміністративного ОСОБА_1 , колегія суддів за приписами  ст. 308 КАС України   переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308).
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Згідно з ст. 41 Закону України від 25.03.1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу»  (далі -  Закон № 2232-ХІІ) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час виконання ними обов`язків служби здійснюється в порядку і на умовах, встановлених  Законом 2011-XII.
Право на отримання одноразової грошової допомоги військовослужбовцю, якому встановлено інвалідність внаслідок виконання обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, регламентується  ст. 16 Закону 2011-XII.
Пунктом 4 ч. 2  ст. 16 Закону № 2011-ХІІ  встановлено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Водночас, у відповідності до  ст. 16-4 Закону № 2011-XII  призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком: а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
З 27.12.2013 року ОСОБА_1 встановлено ІІІ група інвалідності, що підтверджено довідкою МСЕК серії 10ААВ №201262 від 27.12.2013 року
Причиною настання інвалідності за відомостями означеної довідки є одночасно: 1) поранення, що пов`язане з виконанням обов`язків військової служби під час перебування в країнах, де велись бойові дії; 2) контузія, що пов`язана з виконанням обов`язків військової служби під час перебування в країнах, де велись бойові дії; 3) захворювання, що пов`язане з виконанням обов`язків військової служби під час перебування в країнах, де велись бойові дії.
З 01.01.2016 року  позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, що підтверджено довідкою МСЕК серії 12ААА №118186 від 28.12.2015 року (а.с. 8).
Причиною настання інвалідності за відомостями означеної довідки є одночасно: 1) поранення, що пов`язане з виконанням обов`язків військової служби під час перебування в країнах, де велись бойові дії; 2) контузія, що пов`язана з виконанням обов`язків військової служби під час перебування в країнах, де велись бойові дії; 3) захворювання, що пов`язане з виконанням обов`язків військової служби під час перебування в країнах, де велись бойові дії.
Відповідно до ч. 9  ст. 16-3 Закону № 2011-ХІІ  порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
На виконання цієї  статті Закону, Кабінет Міністрів України постановою від 25.12.2013 року № 975  затвердив Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
Пунктом 11 Порядку № 975 визначено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.
До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема, про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб  платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України,  копію сторінки паспорта з такою відміткою).
Отже, аналіз зазначених норм права дає підстави дійти висновку, що законодавцем делеговано Кабінету Міністрів України повноваження визначати порядок призначення та виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої  ст. 16-2 Закону № 2011-XII.
Подання зазначених у п. 11 Порядку № 975 документів при зверненні за призначенням одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення інвалідності, є необхідною умовою для призначення такої допомоги та ґрунтується на необхідності перевірити відсутність обмежень, встановлених у  ст. 16-4 Закону № 2011-XII  (зокрема, коли інвалідність є наслідком вчинення особою дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю), за наявності яких особа позбавляється права на отримання такої допомоги.
При цьому, Порядок № 975 не визначає, який саме документ (військово-облікові документи, медична довідка, акт розслідування, архівна довідка, виписка з історії хвороби, тощо) повинна подати особа, яка звертається за отриманням одноразової грошової допомоги, на підтвердження обставин причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва).
Водночас, подання до Міністерства оборони України відповідного рішення військово-лікарської комісії про встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, яким встановлено, що отримані особою поранення, травма, контузія, захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, не виключає необхідності подання інших, зазначених у п. 11 Порядку № 975, документів, що свідчать про причини та обставини поранення, травми, контузії та захворювання.
Згідно із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі № 822/220/18, документами, що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), зокрема про те, що поранення (контузія, травма, каліцтво) не пов`язане з учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком учинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, можуть бути лише достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем такого поранення.
Неподання особою, яка звернулася за призначенням одноразової грошової допомоги, документів, що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), не створює для Міністерства оборони України обов`язку щодо їх витребовування.
У зазначеній справі, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зазначила, що надані позивачем документи, на підтвердження причин та обставин поранення (контузії, травми або каліцтва), а саме: акт судово-медичного дослідження та протокол засідання Військово-лікарської комісії Західного регіону, не містять відомостей про обставини поранення позивача, зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
Із оскарженого рішення Міністерства оборони України вбачається, що у даному випадку фактичною підставою для відмови у призначенні заявнику допомоги послугувало судження про відсутність у матеріалах звернення документу про причини та обставини поранення, який передбачено п. 11 Порядку № 975.
Проте, при прийнятті рішення про відмову у призначенні спірної допомоги владним суб`єктом не надано жодної юридичної оцінки, наданим заявником поясненням від 12.04.2021 року та архівній  довідці від 06.02.2020 року № 4/108601, поданої разом з цими поясненнями.
При цьому, вказану оцінку архівній довідці від 06.02.2020 року № 4/108601 надано відповідачем лише в запереченнях на позов.
Однак, вказані судження владного суб`єкта у спірному рішенні не висвітлені та не були підставою для відмови у призначенні спірної допомоги.
У пункті 75 постанови Верховного Суду від 17.12.2018 року у справі № 509/4156/15-а (адміністративне провадження №К/9901/7504/18) міститься правовий висновок, у силу якого адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності («виправдання») свого рішення.
Крім того, колегія суддів зауважує, що згідно довідки МСЕК від 28.12.2015 року серії 12 ААА № 118186 ОСОБА_1 встановлено інвалідність з підстав поранення, контузії та захворювання, пов`язаних з виконання обов`язків військової служби (а.с. 8).
Також, колегія суддів відхиляє доводи скаржника, що у разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулись, не здійснюється, оскільки наведений дворічний строк застосовується до правовідносин пов`язаних з отриманням одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, з урахуванням раніше виплаченої суми, за умови якщо у зазначений строк особа з інвалідністю  (з втратою працездатності), скориставшись своїм правом на отримання допомоги, набула право на отримання відповідної допомоги у більшому розмірі. Тобто обов`язковою умовою для застосування зазначеної норми є отримання особою грошової допомоги і повторне звернення за отриманням доплати.
Поряд з цим, у цій справі спір між сторонами виник не щодо доплати грошової допомоги, а щодо отримання одноразової грошової допомоги вперше.
Критерії законності рішення (діяння, тобто управлінського волевиявлення як такого) суб`єкта владних повноважень викладені законодавцем у приписах ч. 2  ст. 2 КАС України  і обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на суб`єкта владних повноважень ч. 2  ст. 77 КАС України.
Таким чином, у ході розгляду справи суб`єктом владних повноважень не подано доказів відповідності закону оскарженого рішення (діяння), а обсяг використаних доказів та обрані мотиви не дозволяють визнати юридично правильними та фактично обґрунтованими ті підстави, які покладені адміністративним органом в основу оскарженого рішення.
Враховуючи вище викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування п.8 протоколу № 66 від 22.04.2021 року, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги та зобов`язання Міністерства оборони України повторно вирішити по суті питання з приводу призначення та нарахування одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 за зверненням від 12.10.2017 року
Інші доводи апеляційної скарги на висновки колегії суддів не впливають.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін (п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України).
У відповідності до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 310, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року, - без змін.
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя 		Л.В. Мельнікова	
Судді	   	А.О. Бегунц    Л.В. Курило   	
          Постанова у повному обсязі складена і підписана 13 березня 2023 року.