УХВАЛА

13 березня 2023 року 
м. Київ

справа №160/12032/22
адміністративне провадження № К/990/7392/23  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Білак М.В.,
суддів: Губської О.А., Калашнікової О.В,  
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2023 року у справі №160/12032/22 за позовом Департаменту капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "СК "СТРОЙІНВЕСТ", Товариство з обмеженою відповідальністю "КРЕДО", Товариство з обмеженою відповідальністю "БМПБ "Новий дім", Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецбудмонтаж-21", Товариство з обмеженою відповідальністю "АльфаБуд", Товариство з обмеженою відповідальністю "Комерційний центр "Лібертон", Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерпен-Д", Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРЄВРОКРОВЛЯ", Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІММ-БУД", Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Прем`єр буд", Товариство з обмеженою відповідальністю "Херсонський Альянс Будівництва" про визнання протиправними та скасування розпоряджень,
в с т а н о в и в:
Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив: 
- визнати протиправними та скасувати розпорядження Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області №73-з/07 від 22 липня 2022 року, №82-з/07 вiд 29 липня 2022 року, №78-з/07 вiд 29 липня 2022 року, №83-з/07 вiд 29 липня 2022 року, №69-з/07 від 15 липня 2022 року, №70-з/07 від 15 липня 2022 року, № 75-з/07 від 22 липня 2022 року, № 76-з/07 від 28 липня 2022 року, № 80-з/07 вiд 29 липня 2022 року, № 79-з/07 вiд 29 липня 2022 року, № 81-з/07 вiд 29 липня 2022 року, №77-з/07 від 28 липня 2022 року, № 71-з/07 від 15 липня 2022 року, № 74-з/07 від 22 липня 2022 року, № 86-з/07 від 05 серпня 2022 року, № 87-з/07 від 05 серпня 2022 року, № 89-з/07 від 05 серпня 2022 року, №88-з/07 від 05 серпня 2022 року, №90-з/07 від 05 серпня 2022 року про зупинення операцій з бюджетними коштами.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року, позовні вимоги задоволено.
Не погоджуючись із прийнятим у справі судовим рішенням у справі №160/12032/22 подано апеляційну скаргу.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2022 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам КАС України, та запропоновано скаржнику у строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали надати до суду апеляційної інстанції документ, який підтверджує факт сплати судового збору у визначеному законодавством України розмірі.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2023 року у задоволенні клопотання Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про відстрочення сплати судового збору - відмовлено.
Апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року у справі №160/12032/22 - повернуто.
Вважаючи таке судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалене з порушенням вимог процесуального закону, відповідач оскаржив його в касаційному порядку.
Верховний Суд, під час розгляду матеріалів касаційної скарги, поданої на процесуальну ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2023 року, констатує таке.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Правила відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати закріплені в статті 8 Закону України "Про судовий збір", яка передбачає вказані можливості щодо відстрочення та    розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру чи звільнення від сплати судового збору виключно для фізичних осіб.
Згідно із частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Аналіз вказаної норми дає підстави зробити висновок про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.
Враховуючи, що відповідач утримується за рахунок Державного бюджету України, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору, а отже обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з Державного бюджету України та відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб`єктами владних повноважень, не є підставою для відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення за наслідками перегляду справи. 
Таким чином, Верховний Суд погоджується з позицією суду апеляційної інстанції, що підстави для звільнення відповідача від сплати судового збору відсутні.
Враховуючи, що скаржником не було виконано вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, керуючись частиною другою статті 298 298 КАС України суд апеляційної інстанції повернув апеляційну скаргу скаржнику.
Отже, Верховний Суд дійшов висновку, що суд апеляційної інстанції правильно застосував положення частини другої статті  298 КАС України, правильне її застосовування є очевидним, не викликає сумнівів щодо застосування чи тлумачення цієї норми права.
Згідно із частиною другою статті   333 КАС   України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
На підставі викладеного, керуючись статтями  333 КАС України, Верховний Суд
у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2023 року у справі №160/12032/22.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Судді	М.В. Білак  О.А. Губська  О.В. Калашнікова