ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

01 березня 2023 року                           місто Чернівці справа № 715/3075/22
провадження №22-ц/822/180/23
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого Височанської Н. К.
суддів: Лисака І.Н., Литвинюк І.М.
секретар Петранюк Ю.Т.
учасники справи: 
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі - ОСОБА_2 

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Кутровська Наталія Михайлівна на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 20 грудня 2022 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, ухвалене під головуванням судді першої інстанції Цуркана В.В.,
В С Т А Н О В И В:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей. 
Посилалася на те, що між нею та відповідачем 12 грудня 2014 року зареєстровано шлюб. 
Від спільного подружнього життя у них з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка - ОСОБА_4 . 
Вказувала, що батько дітей не утримує дітей та не надає жодних коштів на одяг, взуття, продукти харчування для дітей, ліки, не купляє підручники і канцелярські приладдя до школи, не здійснює оплату додаткових занять для розвитку дітей. 
Зазначала, що син навчається у 4 класі ОЗО Глибоцькому ліцеї, донька також навчається у даному ліцеї у 1 класі. Діти потребують значних матеріальних витрат на школу, донька відвідує додаткові заняття з англійської мови, син відвідує заняття з футболу у «СК Чернівці», їздить на змагання та також відвідує заняття з англійської мови. Кошти також потрібні на книги, продукти харчування, одяг, взуття, медикаменти та інше необхідне для життя та нормального розвитку дітей, однак вона самостійно матеріально забезпечувати та утримувати дітей не має змоги. 
Вказувала, що відповідач працює, має хорошу заробітну плату, а тому може надавати аліменти на утримання їхніх дітей без будь яких нагадувань, однак добровільно відмовляється утримувати дітей. 
На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права просила суд  стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі по 3000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 20 грудня 2022 року, позовні вимоги задоволено частково. Вирішено: стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі у розмірі по 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок на кожну дитину щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 02 листопада 2022 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Вирішено допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. 

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги 
Апелянт ОСОБА_2 в інтересах якого діє адвокат Кутровська Н.М. в апеляційній скарзі просить рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 20 грудня 2022 року скасувати та постановити нове, яким позовну заяву задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей по 1700 грн. на кожну дитину. 
Посилається на те, що має незначні та не стабільні доходи, при цьому сплачує досить великий кредит і тому не спроможний на даний час сплачувати аліменти в розмірі по 2500 грн. на кожну дитину. 
Вказав, що у разі збільшення розміру його доходів він буде допомагати дітям в більшому розмірі. 

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ниміджан Ю.В. просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін. 
Вказала, що апелянтом не надано жодного доказу, що підтверджує неможливість апелянта сплачувати визначений судом розмір аліментів чи наявність у нього на утриманні інших осіб.  
Зазначила, що відповідач володіє на праві власності житловим будинком та земельними ділянками, має право власності на автомобіль, не є особою з інвалідністю, є працездатним, має можливість працювати, має хороший дохід, тому може надавати належне матеріальне утримання своїм дітям. 
Вважає рішення законним, обґрунтованим та таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Мотивувальна частина

Межі розгляду справи
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Позиція апеляційного суду
Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судами
Як вбачається з матеріалів справи, 12 грудня 2014 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.10).
Від шлюбу у сторін народилися діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 (а.с.11, 12).
Згідно довідки від 23 листопада 2022 року, виданої ФОП ОСОБА_5 , ОСОБА_2 працює у ОСОБА_5 з 01 серпня 2022 року та займає посаду оператор АЗС та загальна сума його доходу за період з 01 серпня 2022 року по 31 жовтня 2022 року становить 13 200, 00 грн (а.с.26).

Мотиви та доводи, з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права 
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, тобто ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Згідно зі ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, тощо.
Зазначеним нормам рішення суду першої інстанції відповідає.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції враховав всі обставини справи, вимоги розумності, виваженості, співмірності і справедливості, майновий стан сторін та розмір їх доходів, стан здоров`я дітей та відповідача, умови розвитку дітей, і дійшов висновку визначити розмір аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 гривень щомісячно на кожну дитину і до досягнення старшою дитиною повноліття.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини   від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно із статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитини за жодних обставин не може бути меншим за неоподаткований мінімум доходів громадян.
Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції вірно виходив із того, що відповідач як батько зобов`язаний матеріально утримувати своїх дітей, забезпечивши їх мінімально необхідними благами, які потрібні для їх життя та виховання.
Установивши, що відповідач є особою працездатного віку, працює, інших зобов`язань щодо сплати аліментів на утримання дітей або непрацездатних членів сім`ї не має, а також враховуючи право дітей на достатній рівень життя, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що достатнім та доцільним є розмір стягнутих з нього аліментів на утримання дітей у розмірі по 2 500 грн щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви й до досягнення дитиною повноліття.
Апеляційним судом не встановлено обставин, передбачених частиною третьою статті 182 СК України, а позивачем не надано доказів під час розгляду справи в суді першої інстанції на підтвердження визначення розміру аліментів у іншому розмірі.
Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (стаття 192 СК України).
Доводи ОСОБА_2 щодо того, що суд не проаналізував його довідку про доходи, не визначився стосовно можливості стягнення з нього аліментів у вказаній сумі, є безпідставними, оскільки з наведеної довідки не вбачається, що відповідач працює на повний робочий день і немає можливості отримувати інший дохід та не має можливості сплачувати аліменти у розмірі по 2500,00 грн. на кожну дитину щомісячно.
Таким чином, оскаржуване судове рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна правова оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, і суд під час розгляду справи не допустив порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В силу вимог ч. 3 ст. 367 ЦПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються апеляційним судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. 
Як вбачається з матеріалів справи апелянт не звернувся до суду апеляційної інстанції з клопотанням про долучення доказів, які він не надав суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. А тому, подані апелянтом нові докази не приймаються при розгляді справи в апеляційній інстанції, оскільки заявником не обґрунтовано неможливість подання таких доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Інші доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, на законність ухваленого судового рішення не впливають, зводяться до переоцінки доказів у справі, що знайшли свою належну оцінку у мотивувальній частині оскарженого судового рішення.
Будь-яких доводів та доказів на їх підтвердження, що є правовою підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції апелянтом надано не було, у зв`язку з чим, апеляційний суд не вбачає правових підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.
Таким чином, суд першої інстанції забезпечив повний та всебічний розгляд справи на основі наданих сторонами доказів, доводи апелянта зводяться до суб`єктивного тлумачення чинних норм законодавства України та незгоди з висновком суду першої інстанції стосовно встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, та не можуть бути підставами для скасування судового рішення, а тому оскаржуване рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.
Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив це рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 22 листопада 2022 року, залишити без змін.
Керуючись ст.ст.368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Кутровська Наталія Михайлівна - залишити без задоволення.
Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 20 грудня 2022 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Головуючий                                          Н.К. Височанська
Судді:                                                 І.Н.Лисак
І.М. Литвинюк