ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 грудня 2022 року                                                         м. Чернівці
Суддя Чернівецького апеляційного суду Марчак В.Я. за участю секретаря судового засідання Михайлюка М.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Беженаря О.Ф., законного представника потерпілого ОСОБА_2 , представника потерпілого Романюка В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу законного представника потерпілого ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м.Чернівці від 21 листопада 2022 року відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей 2007 та 2012 року народження, фізичної особи-підприємця, за ч.1 ст.184 КУпАП,-
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст оскарженого судового рішення.
Постановою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 21 листопада 2022 року провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.
На вказану постанову законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову та прийняти нову постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП.
Клопотання про поновлення строку мотивує тим, що первинну апеляційну скаргу було подано адвокатом 05 грудня 2022 року, яка була зареєстрована 06 грудня 2022 року, а також відсутністю юридичної освіти, пошуком адвоката для представництва своїх інтересів і постійними перебоями електроенергії.
На підтримку доводів апеляційної скарги зазначає, що рішення суду першої інстанції про закриття провадження у справі є необґрунтованим та не відповідає обставинам справи.
Посилається на те, що ОСОБА_3 штовхнув ОСОБА_4 у спину цілеспрямовано та умисно, а також систематично знущається і ображає інших однокласників.
Наведене вважає наслідком неналежного виховання батьками, а тому в діях ОСОБА_3 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП. 
Обставини, встановлені Судом першої інстанції.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, у вину ОСОБА_1 ставилось те, що 17 жовтня 2022 року о 14 год 30 хв за адресою АДРЕСА_2 , він ухилявся від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст.150 СК України відносно свого малолітнього сина ОСОБА_3 , 2012 року народження, внаслідок чого останній вчинив дрібне хуліганство, а саме – штовхнув малолітнього ОСОБА_4 , 2012 року народження, внаслідок чого останній впав та пошкодив зуби. Цим ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП. 
____________________________________________________________________________________________
ЄУНСС 727/9928/22                                         Головуючий у І інстанції Одовічен Я.В. 
Провадження №33/822/757/22                 Доповідач Марчак В.Я.
Позиції учасників апеляційного провадження.
Законний представник потерпілого ОСОБА_2 та представник потерпілого – адвокат Романюк В.І. підтримали клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та подану апеляційну скаргу в повному обсязі та просили її задовольнити. 
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Беженар О.Ф. заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити без змін постанову районного суду.
Мотиви Суду. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення в межах поданої апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, суд дійшов наступних висновків.
Клопотання захисника про поновлення строків на апеляційне оскарження постанови районного суду є обґрунтованим, виходячи з того, що на проголошенні судового рішення ОСОБА_2 присутня не була, копію постанови отримала 23 листопада 2022 року, а первинну апеляційну скаргу було подано 05 грудня 2022 року, в межах строку на апеляційне оскарження. Причини пропуску строку ОСОБА_2 апеляційний суд вважає поважними, а тому його слід поновити з метою забезпечення доступу для правосуддя.
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.
Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вказаних вимог дотримався.
В апеляційному суді ОСОБА_1 пояснив, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, та вони з дружиною належним чином виконують обов`язки щодо їх виховання. 17 жовтня 2022 року менш ніж через годину після події, що трапилася, він звернувся до ОСОБА_2 , щоб з`ясувати обставини та відшкодувати заподіяну шкоду. У судовому засіданні суду апеляційної інстанції попросив вибачення у ОСОБА_5 та висловив готовність відшкодувати шкоду, заподіяну здоров`ю її сина ОСОБА_4 . Зазначив, що неодноразово проводив виховні бесіди з сином щодо недопустимої поведінки відносно інших учнів. Вказав, що син усвідомив наслідки своїх дій та шкодує про вчинене. 
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №401266 від 17 жовтня 2022 року, у вину ОСОБА_1 ставиться ухилення від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст.150 СК України, відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , 2012 р.н., а відтак – вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП (а.с.1). 
На переконання апеляційного суду, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути беззаперечним доказом винуватості ОСОБА_3 .
Норма ч.1 ст.184 КУпАП є бланкетною та відсилає до інших законодавчих актів з конкретним переліком обов`язків батьків щодо забезпечення умов життя, виховання та навчання своїх дітей.
Водночас, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено конкретних обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання сина ОСОБА_3 , невиконання яких ставляться у вину ОСОБА_1 , а уповноважена особа при складанні протоколу обмежилась формальною вказівкою на ст.150 СК України.
Протокол про адміністративне правопорушення, як процесуальний документ, є актом обвинувачення, та повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема, щодо зазначення суті вчиненого правопорушення. 
Разом з тим, неконкретність обвинувачення порушує право на захист особи, що притягається до адміністративної відповідальності, оскільки не дозволяє належним чином організувати ефективний захист своїх інтересів, а також позбавляє суд можливості належним чином перевірити твердження органу, який склав протокол, про вчинення особою адміністративного правопорушення.
Таким чином, апеляційний суд не може встановити, які конкретні обов`язки щодо виховання свого сина не виконав ОСОБА_1 , а тому доводи апеляційної скарги в цій частині не ґрунтуються на законі і не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваного рішення.
З письмових пояснень ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 вбачається, що внаслідок поштовху ОСОБА_3 . ОСОБА_4 перечепився через стілець, що виявився зламаний, і пошкодив зуби.
При цьому, з пояснень ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та письмових пояснень ОСОБА_5 встановлено, що ОСОБА_3 , побачивши тілесні ушкодження у ОСОБА_4 , почав плакати і говорити, що він до цього не причетний.
З наведеного апеляційний суд доходить висновку, що в ОСОБА_3 був відсутній умисел саме на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , а мав місце збіг обставин, що з урахуванням віку дітей та обставин перебування у бомбосховищі не може свідчити поза розумним сумнівом про невиконання ОСОБА_1 його батьківських обов`язків щодо виховання сина. 
До початку апеляційного розгляду адвокат Романюк В.І. заявив клопотання про виклик і допит свідків – ОСОБА_9 (класного керівника учнів 5-го класу Чернівецького ліцею №1) і ОСОБА_10 (матір ОСОБА_8 , що надавав письмові пояснення у цій справі).
Це клопотання не підлягає задоволенню, оскільки згідно ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Потерпіла сторона не клопотала у судді першої інстанції про виклик та допит вказаних свідків. Необґрунтованим є і їхній виклик з метою допиту до апеляційного суду, оскільки вказані особи не були очевидцями події, що відбулася 17 жовтня 2022 року.
Крім того, згідно довідки, виданої директором Чернівецького ліцею №1, та характеристики, виданої директором ЗОШ №20 Чернівецької міської ради, ОСОБА_3 має високий рівень навчальних досягнень і у початковій школі характеризувався позитивно як у навчанні, так і в спілкуванні з однолітками (а.с.45-47).
Апелянткою подано до суду копію заяви батьків учнів 5-го класу, в якій вони скаржаться на поведінку ОСОБА_3 , який систематично ображає своїх однокласників. Однак, апеляційний суд зауважує, що заява складена пізніше за протокол про адміністративне правопорушення, на ім`я директорки ліцею №1 для проведення внутрішнього розслідування, тобто, не була додана у порядку ч.2 ст.251 КУпАП, не містить інформації про події 17 жовтня 2022 року, які інкримінуються ОСОБА_1 . Суд, у свою чергу, розглядає справу у межах протоколу про адміністративне правопорушення від 17 жовтня 2022 року відносно ОСОБА_1 та на його підставі. 
Крім того, апеляційний суд зауважує, що поведінка ОСОБА_1 не свідчить про нехтування ним своїми батьківськими обов`язками. Встановлено, що після події за участі його сина, ОСОБА_1 одразу зв`язався з ОСОБА_5 , запропонував відшкодувати витрати на лікування сина, в апеляційному суді просив пробачення за заподіяну шкоду, висловив готовність врегулювати конфліктну ситуацію та відшкодувати збитки.
Апеляційний суд також зауважує, що ч.1 ст.184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Водночас, згідно ч.2 ст.6 СК України, неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а тому відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, а отже, і відсутній склад цього адміністративного правопорушення. 
Враховуючи викладене, взагалі є сумнівним складення протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції за вказаною статтею КУпАП, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи. 
Крім того, відповідно до статті 26 Закону України «Про освіту», керівник закладу освіти несе відповідальність за організацію безпечних умов для здобувачів освіти під час освітнього процесу, а також під час надзвичайних ситуацій, зокрема, у разі оголошення сигналу «Повітряна тривога». А тому, на переконання апеляційного суду, керівництво та педагоги закладу освіти повинні передбачити алгоритми поведінки учасників освітнього процесу та слідкувати за дисципліною та безпекою дітей, що перебувають у бомбосховищі під час повітряної тривоги. 
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що вина ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП не підтверджена наявними доказами і провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
Дослідивши наявні у справі докази в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування постанови районного суду і притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП.
Постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, винесеною з урахуванням всіх обставин справи, а тому апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33-35, 245, 247, 248, 249, 251, 252, 283, 294 КУпАП апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Поновити законному представнику потерпілого Чижевській О.В. строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м.Чернівці від 21 листопада 2022 року.
Апеляційну скаргу законного представника потерпілого ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Постанову Шевченківського районного суду м.Чернівці від 21 листопада 2022 року про закриття провадження у справі відносно  ОСОБА_1  за ч.1 ст.184 КУпАП – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького                        [підпис]                         В.Я. Марчак
апеляційного суду 

Згідно з оригіналом        
Суддя Чернівецького
апеляційного суду      _________________   В.Я. Марчак
(посада)                           (М.П., підпис)                            (ПІБ)
30.12.2022 року 
(дата засвідчення копії)