Справа № 444/119/23                                Головуючий у 1 інстанції: Зеліско Р.Й. 
Провадження № 33/811/306/23                                Доповідач: Партика І. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Козакевича Ростислава Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Козакевича Ростислава Васильовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Жовківського районного суду Львівської області від 13 лютого 2023 року, щодо ОСОБА_1 , 

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536,80 грн. 
Згідно постанови, ОСОБА_1 , 06 січня 2023 року, о 17 год. 45 хв., на автодорозі сполученням с. Замочок - село В`язова, Львівського району, Львівської області, керував транспортним засобом марки "SKODA OCTAVIA", номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, враховуючи згоду водія, проводився у встановленому законом порядку із застосуванням технічного засобу «Drager Alcotest 6820», результат 1,10 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Не погоджуючись з даною постановою адвокат Козакевич Р.В., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
Наголошує, що не погоджується з рішенням місцевого суду та протоколом про адміністративне правопорушення.
Зазначає, що місцевим судом не надано оцінку поясненням водія, а саме, що він не вживав цього дня алкоголю, оскільки був святвечір; окрім того перед проходження огляду на приладі «Драгер» працівниками поліції не було здійснено контрольний забір повітря, також він не впевнений чи «муштук» був розпакований у його присутності.
Повідомляє, що з результатами приладу «Драгер» він не погоджувався, проте йому не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, направлення при ньому не виготовлялося працівниками поліції.
Звертає увагу, що з відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у водія не було з`ясовано чи він погоджується з результатом та не повідомлено його, що він має право пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. 
Наголошує, що матеріали справи не містять даних, що водій погодився з результатом газоаналізатора, йому було запропоновано пройти огляд в медичному закладі, та виготовлено, в його присутності, направлення для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, окрім того, не вбачається, що водій відмовився від проходження такого огляду.
Долучений до матеріалів справи відеозапис, не містить повної фіксації події, яка відбулася 6 січня 2023 року, не дає можливості повно та об`єктивно дослідити обставини справи, не відображає всіх подій для встановлення істини у справі.
Протокол про адміністративне правопорушення не містить даних за допомогою якого технічного засобу здійснювалася відео фіксація. Долучені до матеріалів справи відеозаписи не відповідають вимогам «Інструкції із застосуванням органами та підрозділами поліції технічних приладів, і технічних засобів, що мають функцію фото-і кіно зйомки, відеозапису» затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року №1026.
Працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 прав та обов`язків, передбачених ст. 268 КупАП та ст. 63 Конституції України.
Окрім того, апелянт просить викликати та допитати працівників поліції ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , та витребувати з ВП «2 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області відеозапис у повному обсязі, для з`ясування обставин справи. 
Розглянувши клопотання, долучені до апеляційної скарги адвоката Козакевича Р.В., про виклик свідків та витребування відеозаписів, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що подані клопотання не містять достатніх обґрунтувань щодо необхідності виклику зазначених вище свідків та необхідності витребування відеозаписів. Зважаючи, що матеріали справи містять достатні дані щодо обставин адміністративного правопорушення, яке мало місце 6 січня 2023 року, окрім того до матеріалів справи долучено відеозапис, який є чіткими та зрозумілим, відтак суд не вбачає доцільності у виклику зазначеного свідка та витребуванні відеозаписів, а тому у задоволенні таких клопотань слід відмовити.
Заслухавши виступ особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.9 а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №172910 від 6 січня 2023 року (а.с. 3), відповідно до якого ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер»;
- результатами приладу «Драгер 6820» (а.с. 2), відповідно до якого огляд було проведено 6 січня 2023 року, результат огляду водія ОСОБА_1 становив 1.10 проміле;
- інформацією з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 5), відповідно до якої результат огляду на приладі «Драгер» становив 1.1 проміле;
- направленням на огляд водія транспортного засобу огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 6), відповідно до якого у водія ОСОБА_1 було виявлено запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, від якого він відмовився;
- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, який був досліджений у судовому засіданні, згідно якого ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції, під час опитування у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, результат якого показав 1.1 проміле, незгоди з результатом тестування водій не висловлював.
Аргументи сторони захисту, що місцевим судом не надано оцінку поясненням водія, а саме, що він не вживав цього дня алкоголю, оскільки був святвечір, не беруться до уваги апеляційного суду, оскільки з постанови суду першої інстанції (а.с. 24-27) не вбачається, що ОСОБА_1 надавав такі пояснення в суді першої інстанції, а з відеозапису долученого до матеріалів справи не встановлено, що водій висловлював незгоду з результатом приладу «Драгер», чи зазначав, що він не вживав алкоголь у зв`язку із традицією святкування.
Доводи сторони захисту, що працівниками поліції, перед проходження огляду на приладі «Драгер», не було здійснено контрольний забір повітря, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки з відеозапису вбачається, що водій зауважень до процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не мав, також в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначав, що працівниками поліції не було здійснено контрольний забір повітря, чи надано йому не герметично запакований «муштук» для проходження тестування, внаслідок порушено процедуру огляду.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Пунктом 1 розділу II «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 передбачено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Твердження апелянтів, що працівниками поліції не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, не беруться до уваги апеляційного суду, оскільки до матеріалів справи долучено направлення на огляд водія транспортного засобу огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 6), відповідно до якого водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.
Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апелянта проте, що відеозапис є недопустимим доказом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.
Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Доводи про відсутність даних щодо технічних засобів, за допомогою яких здійснювалася відеофіксація, є необгрнутованими, оскільки диспозиція ст. 256 КУпАП та інші норми закону не містять вимоги до засобу відеофіксації. Окрім того, аналізуючи норми КУпАП в сукупності, зазначення в постанові про адміністративне правопорушення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис, є тільки обов`язковим при винесенні відповідної постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або ж відповідним приладом (технічним засобом) зафіксовані певні показники швидкість руху, наявність парів алкоголю у повітрі, що видихається, тощо. В даному ж випадку відеозапис є достовірним доказом по справі, який був досліджений та оцінений судом в сукупності з іншими доказами.
Із відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що водій пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу, незгоди з результатами такого огляд не висловлював, даний відеозапис здійснювався безперервно та складається з одного файлу, не містить ознак монтажу чи корегування.
Що стосується аргументів сторони захисту, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, було виготовлено не в присутності водія, то такі апеляційний суд розцінює критично, оскільки такі аргументи спрямовані на ухилення водія від адміністративної відповідальності, видача примірника направлення водієві, як про це зазначає апелянт, «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, не передбачено.
Доводи сторони захисту, що особі, яка притягується до адміністративної відповідальності не було роз`яснено права та обов`язки, не знайшли свого підтвердження.
Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №172910 від 6 січня 2023 року (а.с. 3), вбачається, що ОСОБА_1 було роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 55,56,59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що зроблено відповідну відмітку у протоколі.
В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.
При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положення ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.
Отже, доводи апеляційної скарги адвоката Козакевича Р.В. є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

у задоволенні клопотань адвоката Козакевича Р.В. про допит працівників поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та витребування відеозаписів – відмовити.
Постанову Жовківського районного суду Львівської області від 13 лютого 2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Козакевича Ростислава Васильовича, подану в інтересах ОСОБА_1 – без задоволення.
Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                Партика І.В.