ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року	Львів	Справа № 260/4855/22 пров. № А/857/18349/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді –                                       Кушнерика М.П.
суддів –                                                            Курильця А.Р., Мікули О.І.
за участю секретаря судового засідання      Хомича О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2022 року (суддя Іванчулинець Д.В., м. Ужгород, о 11 год. 34 хв.) у справі № 260/4855/22 за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ)  про визнання протиправною та скасування постанови, -

                                                           ВСТАНОВИВ:

       14 листопада 2022 року, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області звернулося до суду із позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Білинця В.О. про накладення штрафу від 11.07.2022 року у розмірі 5100 грн. у виконавчому провадженні № 64913839, як зазначено у резолютивній частині позовної заяви.
Позовні вимоги мотивує тим, що 07 листопада 2022 року на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надійшла постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Білинця В.О. про накладення штрафу від 03 листопада 2022 року у виконавчому провадженні № 69839616. Відповідно до даної постанови, на боржника накладено штраф у розмірі 5100 грн. за невиконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду № 260/1705/22 від 26 липня 2022 року без поважних причин.
Зазначає, що 26 липня 2022 року рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду по справі № 260/1705/22, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії - задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області по відмові у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року, оформлену листом № 2230-2280/Д-02/8-0700/21 від 27 травня 2021 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити (виконати) з 01 квітня 2019 року перерахунок основного розміру пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Закарпатській області» про розмір грошового забезпечення станом за березень 2019 року № 33/27-308 від 24 травня 2021 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992р. № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991р. № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.
Після набрання рішенням суду по вищенаведеній справі законної сили, позивачем рішення виконано в добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження.
Стягувачеві проведено перерахунок пенсії 01 квітня 2019 року на підставі довідки № 33/27-308 від 24 травня 2021 року про розмір грошового забезпечення.
З 01 жовтня 2022 року виплата пенсії ОСОБА_1 здійснюватиметься з урахуванням вищенаведеного судового рішення, а різниця в пенсії (з урахуванням виплачених сум) за минулий час з 01 квітня 2019 року по 30 вересня 2022 року становить 117624,34 грн..
16 вересня 2022 року на адресу позивача надійшла постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Білинець В.О. про відкриття виконавчого провадження від 13 вересня 2022 року ВП № 69839616 з примусового виконання виконавчого листа № 260/1705/22, виданого Закарпатським окружним адміністративним судом 01 вересня 2022 року про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити (виконати) з 01 квітня 2019 року перерахунок основного розміру пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Закарпатській області» про розмір грошового забезпечення станом за березень 2019 року № 33/27-308 від 24 травня 2021 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992р. № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті Закону України від 20.12.1991р. № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.
Листом від 23 вересня 2022 року за № 0700-0504-5/36539 позивач повідомив відповідача, що рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 липня 2022 року № 260/1705/22 виконано в добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження.
Однак, у подальшому відповідач виніс постанову про накладення на позивача штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин.
Пенсійний орган зазначає, що ним систематично вживаються заходи спрямовані на виконання рішення суду, а саме: готуються та надсилаються листи до Пенсійного фонду України щодо виділення коштів для проведення відповідних виплат, однак у зв`язку з відсутністю коштів (надходження), він не має можливості провести відповідні виплати.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2022 року, в задоволенні позову відмовлено.
Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області подало апеляційну скаргу, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що на момент прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлений факт невиконання боржником рішення суду у встановлений законодавством строк, з приводу якого здійснюються заходи на його виконання. При цьому, обов`язковою умовою накладення державним виконавцем штрафу є невиконання судового рішення боржником  без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість, у тому числі і фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив це.            
Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою позов задоволити.
Від відповідача відзиву на апеляційну скаргу не подано, що не перешкоджає розгляду справи по суті.           
У відповідності до вимог ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.
Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Судом встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішення перебуває виконавче провадження за № 69836916, з примусового виконання виконавчого листа № 260/1705/22 від 01.09.2022, виданого Закарпатським окружним адміністративним судом, про: “Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити (виконати) з 01 квітня 2019 року перерахунок основного розміру пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Закарпатській області» про розмір грошового забезпечення станом за березень 2019 року № 33/27-308 від 24 травня 2021 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992р. № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991р. № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум”.
07 вересня 2022 року виконавчий лист за № 260/1705/22/2022 від 01 вересня 2022 року пред`явлено на виконання до відділу примусового виконання рішень стягувачем ОСОБА_1 (а.с.37).
Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 13 вересня 2022 року ВП № 69839616 (а.с.40) та зобов`язано боржника - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області виконати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду № 260/1705/22 протягом 10 робочих днів.
Копію зазначеної постанови, відповідно до вимог ст. 28 Закону України “Про виконавче провадження”, супровідним листом № 7-65286245/1707-1768 від 11.05.2021 надіслано сторонам виконавчого провадження (а.с.47). 
На адресу відділу примусового виконання рішень надійшла відповідь Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області за № 0700-0504-5/36539 від 23 вересня 2022 року, в якій зазначено, що виконавчий лист № 260/1705/22/2022 виконано 12 вересня 2022 року в добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження. Стягувачу проведено перерахунок пенсії з 01 квітня 2019 року на підставі довідки № 33/27-308 від 24 травня 2021 року про розмір грошового забезпечення. З 1 жовтня 2022 року виплата пенсії стягувачу буде здійснюватися з урахуванням вищенаведеного судового рішення, а різниця в пенсії (з урахуванням виплачених сум) за минулий час з 01 квітня 2019 року по 30 вересня 2022 року становить 117624,34 грн. (а.с.41, 42).
24 жовтня 2022 року на адресу відділу примусового виконання рішень надійшла заява стягувача від 24 жовтня 2022 року, про те, що боржником не виконано рішення суду, оскільки пенсія в стягувача не збільшилась, тобто боржник і надалі не виконує рішення суду (а.с.43).
Отже, у зв`язку з вищенаведеним та враховуючи що рішення Закарпатського окружного адміністративного суду № 260/1705/22 не виконано, державним виконавцем, керуючись статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», було винесено постанову від 03 листопада 2022 року ВП № 69839616 про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100 грн. (300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) та встановлено новий строк для виконання, попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення, у відповідності до ст. 382 Кримінального кодексу України (а.с.45, 46).
Не погодившись з такими діями відповідача та даною постановою позивач звернуся до суду. 
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що постанова про накладення штрафу, винесена головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Білинцем В.О. про накладення штрафу від 03.11.2022 року у розмірі 5 100 грн. у виконавчому провадженні № 69839616, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, виходячи з наступного.
Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Ч.1 ст.370 КАС України передбачає, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Відповідно до ст.3 Закону України “Про виконавче провадження” від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) примусовому виконанню підлягають, зокрема, виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Згідно з ч.1 ст.5 Закону України “Про виконавче провадження” примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
За змістом п.1 ч.1 ст.26 цього Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Ч.1 ст.18 Закону України “Про виконавче провадження” передбачає, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно з ч.1, 2 ст.63 Закону України “Про виконавче провадження” за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
За змістом ч.1 ст.75 Закону України “Про виконавче провадження” у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
Слід звернути увагу на те, що за своєю природою штраф - це міра адміністративної відповідальності. Штрафи представляють собою грошові стягнення, тобто є обтяженням майнового характеру для учасників виконавчого провадження. При цьому, штрафи можуть накладатися лише за винні дії чи бездіяльність.
Враховуючи наведені норми, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що невиконання боржником рішення суду без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону № 1404-VIII. 
Однак, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає, що у спірних правовідносинах, оскаржувана постанова, винесена державним виконавцем за відсутності підстав, встановлених частиною 1 статті 75 Закону № 1404-VIII, з огляду на таке.
Оцінюючи невиконання судового рішення в частині не виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів на їх виплату, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке. 
Приписами статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України передбачено, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.
Згідно з пунктами 1, 2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2 (далі - Положення № 28-2), Управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління (далі - управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд). Управління Фонду підпорядковуються Фонду та безпосередньо відповідним головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Фонду), що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду. Управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду і головних управлінь Фонду.
Пунктом 3 Положення № 28-2 визначено, що основними завданнями управління Фонду є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення; ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; виконання інших завдань, визначених законом.
Відповідно до пункту 4 Положення № 28-2 управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема: планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду; призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством.
З аналізу наведених вище норм, суду апеляційної інстанції приходить для виснвоку, що фактичне та у повному обсязі виконання судового рішення органом Пенсійного фонду України можливе за умови наявності відповідних бюджетних асигнувань на відповідні цілі за рахунок коштів Державного бюджету України.
Однак, під час ухвалення оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не дослідив питання наявності чи відсутність відповідного фінансового забезпечення та відповідно наявності чи відсутності коштів, виділених бюджетом та спрямованих на виконання рішення суду за відповідними виплатами.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що позивач звертався до Пенсійного фонду України (щодо виділення коштів спрямованих на виконання рішення суду за відповідними виплатами. Однак, фінансово-економічний відділ ПФУ повідомив, що ПФУ підготовлено додатковий бюджетний запит, який листом від 13.01.2022 № 2800-040101-5/2320 надіслано до Міністерства соціальної політики України.
Колегія суддів зазначає, що невиконання судового рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України Закарпатській області в частині виплати грошових коштів, за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Оскільки боржник не мав фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем строку та в подальшому - до отримання фінансування, виконати судове рішення. Накладення штрафу у розглядуваному випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.
Аналогічні праві висновки у подібних спірних правовідносинах викладено у постановах Верховного Суду від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а, від 13.06.2018 у справі № 757/29541/14-а, від 31.03.2021 у справі № 360/3573/20, від 13.10.2021 у справі № 360/4705/20 та у справі № 360/4708/20, від 31.05.2022 у справі № 360/940/20.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що невиконання Головним управлінням Пенсійного фонду України у Закарпатській області рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.07.2022 у справі № 260/1705/22, відбулося з поважних причин, що свідчить про протиправність застосування відповідачем до позивача штрафу оскаржуваною постановою та наявність підстав для її скасування.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття постанови про задоволення позову.

Керуючись ч.3 ст.243, ст.ст. 287, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                         ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області – задоволити.
Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2022 року  у справі № 260/4855/22 - скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задоволити.
Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Білинця В.О. про накладення штрафу від 03.11.2022 року у розмірі 5 100 грн. у виконавчому провадженні № 69839616.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	М. П. Кушнерик 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	О. І. Мікула  	
Повне судове рішення складено 27.02.2023 о 15.30