ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и
23 березня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 280/4848/20	

                                                                 Головуючий суддя І інстанції -  Семененко М.О.
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді(доповідача):                      Іванова С.М. ,
                                                           суддів:                      Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.10.2022 року в адміністративній справі № 280/4848/20 за позовом  Головного управління ДПС у Запорізькій області   до   ОСОБА_1  про стягнення податкового боргу,-  
ВСТАНОВИВ:
Головне управління ДПС у Запорізькій області   звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1  про стягнення податкового боргу у розмірі 47    251.07 грн.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26.10.2022 року адміністративний позов Головного управління ДПС у Запорізькій області   було задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 податковий борг:
- з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у сумі 7 845,66 грн.;
- з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у сумі 367,11 грн.;
- з податку на нерухоме манно відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, у сумі 29    240.05 грн.;
- із земельного податку з фізичних осіб у сумі 7 432,61 грн.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати вищезазначене рішення в частині стягнення податкового боргу з податку на нерухоме манно відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, у сумі 29 240,05 грн., як незаконне та прийняти нову постанову  в цій частині про відмову в задоволенні адміністративного позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що для цілей застосування податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, звільняються від оподаткування цим податком споруди, які використовуються сільськогосподарським товаровиробником безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, незалжено від того, власником таких споруд є фізична чи юридична особа.
Відзив від позивача адресу суду не надходив.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як було встановлено судом першої інстанції, за даними податкового обліку, станом на 10.06.2020 ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати податків і зборів до бюджету в загальному розмірі 47 251,07 грн, яка виникла з таких підстав.
1) з податку на доходи фізичних осіб в сумі 7 845,66 грн та військового збору в сумі 367,11 грн:
- платником податків подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2016 рік від 26.04.2017 № 1700006225, у якій самостійно задекларовано до сплати у бюджет за терміном сплати 31.07.2017 податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 2911,25 грн. Задекларовані податкові зобов`язання відповідачем не сплачено (а.с.13-14);
- платником податків подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2017 рік від 12.04.2018 № 4944, у якій самостійно задекларовано до сплати у бюджет за терміном сплати 31.07.2018 податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 4 405,32 грн, та військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 367,11 грн. Задекларовані податкові зобов`язання відповідачем не сплачено (а.с.15-16);
- на підставі висновків Акту камеральної перевірки від 06.09.2019 №15/08-01-59-05/ НОМЕР_1 контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 01.10.2019 № 0145265905, яким визначено платнику штрафні санкції у розмірі 529,09 грн за затримку на 362 календарних дня сплати грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за 2015 рік в сумі 2645,43 грн. Податкове повідомлення-рішення направлено на податкову адресу відповідача та отримано ним 09.10.2019 (а.с.17-19).
2) з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 29 240,05 грн:
- контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення №0056809-5902-0806 від 27.06.2018, яким відповідачу визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2017 рік в сумі 2049,12 грн. Податкове повідомлення-рішення направлено на податкову адресу відповідача та отримано ним 16.08.2018 (а.с.25);
- контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення № 0042734-5907-0806 від 24.05.2019, яким відповідачу визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2018 рік в сумі 3350,70 грн, а також № 0023558-5907-0806 від 16.04.2019, яким відповідачу визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2018 рік в сумі 23 840,23 грн. Податкові повідомлення-рішення направлено на податкову адресу відповідача та отримано ним 27.06.2019 (а.с.23-24).
3) із земельного податку з фізичних осіб:
- контролюючим органом визначено відповідачу належні до сплати суми плати за землю за 2017- 2019 роки згідно податкових повідомлень-рішень № 42687-5907-0808 від 24.05.2019 у розмірі 1773,48 грн, № 42686-5907-0808 від 30.06.2019 у розмірі 418,30 грн, №50-5907-0808 від 24.05.2019 у розмірі 591,16 грн, № 48-5907-0808 від 24.05.2019 у розмірі 139,40 грн, № 51-5907-0808 від 24.05.2019 у розмірі 886,74 грн, № 49-5907-0808 від 24.05.2019 у розмірі 209,15 грн, № 10074817-5907-0808 від 30.06.2019 у розмірі 5780,02 грн. Вказані податкові повідомлення-рішення направлено на податкову адресу відповідача та отримано ним 02.08.2019 (а.с.31-35).
Контролюючий орган направив на податкову адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення податкову вимогу форми «Ф» №240-17 від 03.08.2016, відповідно до якої загальна сума податкового боргу платника податків станом на 02.08.2019 становить 2645.43 грн. Податкова вимога вручена відповідачу 17.09.2016 (а.с.8). 
Зважаючи на несплату відповідачем у добровільному порядку грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, ГУ ДПС у Запорізькій області звернулось з даним позовом до суду на виконання наданих ПК України повноважень.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що правомірним є стягнення з відповідача суми податкового боргу у загальному розмірі 47 251.07 грн., оскільки доказів самостійного погашення заборгованості відповідач суду не надав.
Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Так, відповідно до п. 59.1, п. 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Згідно пунктів 95.1, 95.2 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
За правилами пункту 95. 4 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що юридичним фактом, з настанням якого законодавець пов`язує реалізацію права контролюючого органу на примусове стягнення податкового боргу, у тому числі шляхом звернення до суду, є дотримання таких умов: надіслання платнику податкової вимоги рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи вручення її особисто платнику або його законному чи уповноваженому представникові; сплив строку у 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Як свідчать встановлені обставини справи, позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме згідно з положеннями статті 59 Податкового кодексу України податковим органом  направлена податкова вимога форми  Ф» №240-17 від 03.08.2016 на суму 2645.43 грн., яка згідно рекомендованого повідомлення про вручення «лист вручено особисто відповідачу» 17.09.2016 (а.с.65).
Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу, у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
Таким чином, Кодексом не передбачено надіслання податкових вимог на кожну суму боргу, а тому податкові вимоги на борг, що утворився після надіслання вимоги не надсилались.
Згідно п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України, документи вважаються належним чином вручені, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Відповідно до п. 42.4 ст. 42 Податкового кодексу України, у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Таким чином, з огляду на встановленні обставини щодо наявності у відповідача, на час прийняття рішення судом першої інстанції, непогашеної суми податкового боргу у розмірі 29 240.05 грн. з податку на нерухоме манно відмінне від земельної ділянки, що відповідачем не спростовано, та зважаючи на дотримання контролюючим органом порядку стягнення заборгованості, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог.
При цьому, посилання відповідача на протиправність нарахування грошових зобов`язань за наведними податковими повідомленнями-рішеннями, колегія суддів апеляційного суду вважає безпідставними, оскільки оцінка податкового правопорушення, встановленого за результатами податкової перевірки відповідача, на підставі якої контролюючим органом прийнятий акт індивідуальної дії, має здійснюватися судом у провадженні за позовом платника податків про оскарження податкового повідомлення-рішення. Саме такий спосіб захисту прав платника податків визначений положеннями статей   55,   56 Податкового кодексу України.   
Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 21.08.2019 року по справі № 2340/4023/18, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Також, з матеріалів справи вбачається, що відповідач оскаржив податкові повідомлення-рішення № 0145265905 від 01.10.2019, №0056809-5902-0806 від 27.06.2018, №0042734-5907-0806 від 24.05.2019, №0023558-5907-0806 від 16.04.2019, №10074817-5907-0808 від 30.06.2019, №42687-5907-0808 від 24.05.2019, №42686-5907-0808 від 30.06.2019, №50-5907-0808 від 24.05.2019. №48-5907-0808 від 24.05.2019, №51-5907-0808 від 24.05.2019, № 49-5907-0808 від 24.05.2019 в судовому порядку. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12.05.2021 у справі №280/92/21, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06.10.2021, в задоволенні позову ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовлено повністю, що зумовлює узгодженість визначених ними зобов`язань.
Ухвалою Верховного Суду від 19.04.2022 у справі №280/92/21 відмовлено у відкритті касаційного провадження.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311 ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.10.2022 року в адміністративній справі №280/4848/20– залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених     п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.       

Головуючий - суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко