ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1725/23 Справа № 2-6510/11 	  	Суддя у 1-й інстанції - Журавель Т.С. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року                                                                м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Космачевської Т.В., 
суддів: Канурної О.Д., Халаджи О.В.,
за участю секретаря судового засідання Попенко Ю.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2022 року в цивільній справі номер 2-6510/11 за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність заступника начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Більчука Олександра Андрійовича, 
В С Т А Н О В И В:
В жовтні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області зі скаргою на бездіяльність заступника начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Більчука Олександра Андрійовича, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що за період з грудня 2020 року по жовтень 2022 року включно за його зверненнями як стягувача у виконавчому провадженні заступником начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - Більчуком О.А. прийнято 14 постанов, які не були виготовлені за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження та не внесені до автоматизованої системи виконавчого провадження. 
Заявник вважав вищевказану бездіяльність протиправною, що і стало підставою для звернення із скаргою до суду. 
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2022 року скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність заступника начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Більчука Олександра Андрійовича - задоволено.
Визнано неправомірною бездіяльність заступника начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Більчука Олександра Андрійовича за період з 18 грудня 2020 року до жовтня 2022 року у виконавчому провадженні №63340536 щодо не виготовлення за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження і не внесення до автоматизованої системи виконавчого провадження 14 постанов, а саме:
№113/2019 від 18.12.2020 року про проведення перевірки виконавчого провадження та 
витребування копій його матеріалів,
№113/2020 від 04.01.2021 року про результати перевірки законності виконавчого провадження,
№1/2021 від 11.01.2021 року про результати перевірки законності виконавчого провадження,
№2/2021 від 01.02.2021 року про результати перевірки законності виконавчого провадження,
№3/2021 від 16.02.2021 року про результати перевірки законності виконавчого провадження,
№7/2022 від 06.05.2021 року про результати перевірки законності виконавчого провадження,
без номера від 30.05.2022 року про внесення змін (виправлення помилок), до постанови №7/2022 від 06.05.2022 року,
№19/2022 від 04.07.2022 року про результати перевірки законності виконавчого провадження,
№22/2022 від 08.08.2022 року про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування копій його матеріалів,
№22/2022 від 24.08.2022 року про результати перевірки законності виконавчого провадження,
без номера від 30.05.2022 року про внесення змін (виправлення помилок), до постанови №19/2022 від 04.07.2022 року
без номера від 15.09.2022 року про внесення змін (виправлення помилок) до постанови №22/2022 від 08.08.2022 року і постанови №22/2022 від 24.08.2022 року,
№23/2022 від 03.10.2022 року про результати перевірки законності виконавчого провадження,
№24/2022 від 03.10.2022 року про результати перевірки законності виконавчого провадження.
Із вказаною ухвалою не погодився ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, просив апеляційний суд скасувати ухвалу суду та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовити.
Доводами апеляційної скарги наведено, що ухвала суду першої інстанції прийнята при неповному з`ясуванні обставин справи, з порушенням норм матеріального права. 
В період з 18 грудня 2020 року до жовтня 2022 року за скаргами та заявами ОСОБА_2 заступником начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Більчуком О.С. при перевірці законності виконавчого провадження №63340536 винесено 14 постанов щодо проведення перевірок виконавчого провадження, результатів законності виконавчого провадження та внесення змін (виправлення помилок) до постанов. Вказані постанови були винесені відповідно до вимог та в строки, зазначені в чинному законодавстві.
Інструкцією з організації примусового виконання рішень передбачений вичерпний порядок проведення перевірок законності виконавчого провадження та порядок дій керівника під час проведення перевірки і оформлення результатів справи. 
Діючим законодавством не передбачено внесення до автоматизованої системи виконавчого провадження документів, якими оформлювалися результати перевірки виконавчого провадження.
Судом першої інстанції не взято до уваги факт, що на момент звернення ОСОБА_2 зі скаргою, всі вказані постанови були внесені до АСВП у складку «Сканкопії», та що зазначені постанови отримувались ОСОБА_2 на електронну пошту без порушення строків винесення та направлення.
В системі АСВП відсутня можливість виносити саме постанову про результати перевірки законності виконавчого провадження.
Скаржником не наведено які саме нормативно-правові акти не були виконані ОСОБА_1 та в чому саме порушено права та свободи ОСОБА_2 .
Від скаржника ОСОБА_2 на адресу Дніпровського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив апеляційну скаргу заступника начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) залишити без задоволення, ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2022 року – без змін.
Частиною 4 статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення
виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження.
Пунктом 4 розділу ІХ Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження також передбачено, що постанови керівника органу державної виконавчої служби, винесені за результатами здійснення контролю за рішеннями, діями державного виконавця, а також при виправленні граматичних чи арифметичних помилок, та постанови керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня виготовляються за допомогою Системи.
Тому доводи апеляційної скарги з цього приводу є необґрунтованими.
Тривала неправомірна бездіяльність заступника начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Більчука О.А. порушує права скаржника, зокрема, право на інформацію про виконавче провадження, право на відомості про час розміщення інформації про виконавче провадження, право знайомитися з усіма матеріалами виконавчого провадження в Автоматизованій системі виконавчого провадження.
Права стягувача у виконавчому провадженні не можуть бути поставлені в залежність від небажання заступника начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Більчука О.А. виконувати свої обов`язки, передбачені законом.
В судовому засіданні апеляційного суду представники ОСОБА_1 – ОСОБА_3 та ОСОБА_4 доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити.
В судовому засіданні апеляційного суду скаржник ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги не визнав, вважав їх необґрунтованими, просив судове рішення залишити без змін. 
Заслухавши суддю – доповідача, пояснення представників ОСОБА_1  та скаржника, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно зі статтями 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до вимог частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Судом встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що 21.01.2013 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист з примусового виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.11.2012 року по справі №2-6510/2011 (а.с. 62, 63).
20.10.2020 року державним виконавцем Реутовим Є.О. на підставі виконавчого листа, прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №63340536 від 30.11.2012 року (а.с. 61).
Відповідно до Інформації про виконавче провадження від 10.10.2022 року вказане виконавче
провадження передане на виконання державному виконавцю Дніпровського районного ВДВС Донченко Є.М., яким прийнято постанову від 30.11.2021 року про повернення виконавчого листа стягувачу з мотивів, що розшук боржника протягом року з моменту заведення розшукової справи, не дав результатів. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21.01.2022 року у справі №2-6510/2011 (провадження №4с-175/30/2021), залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 29.06.2022 року, визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця Донченко Є.М. від 30.11.2021 року про повернення виконавчого документу стягувачу (а.с. 54 - 60).
Зі скарги ОСОБА_2 вбачається, що за період із грудня 2020 року до 03 жовтня 2022 року включно за його зверненнями заступником начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Більчуком О.А. прийнято 14 постанов, а саме:
№113/2019 від 18.12.2020 року про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування копій його матеріалів (а.с. 15-16),
№113/2020 від 04.01.2021 року про результати перевірки законності виконавчого провадження (а.с. 17-19),
№1/2021 від 11.01.2021 року про результати перевірки законності виконавчого провадження (а.с. 20-22),
№2/2021 від 01.02.2021 року про результати перевірки законності виконавчого провадження (а.с. 23-27),
№3/2021 від 16.02.2021 року про результати перевірки законності виконавчого провадження (а.с. 28-30),
№7/2022 від 06.05.2021 року про результати перевірки законності виконавчого провадження (а.с. 31-32),
без номера від 30.05.2022 року про внесення змін до постанови №7/2022 від 06.05.2022 року (а.с. 33),
№19/2022 від 04.07.2022 року про результати перевірки законності виконавчого провадження (а.с. 34-35),
№22/2022 від 08.08.2022 року про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування копій його матеріалів (а.с. 36-37),
№22/2022 від 24.08.2022 року про результати перевірки законності виконавчого провадження (а.с. 38-39),
без номера від 12.09.2022 року про внесення змін до постанови №19/2022 від 04.07.2022 року (а.с. 40),
без номера від 15.09.2022 року про внесення змін до постанови №22/2022 від 08.08.2022 року (а.с. 41),
№23/2022 від 03.10.2022 року про результати перевірки законності виконавчого провадження (а.с. 42-43),
№24/2022 від 03.10.2022 року про результати перевірки законності виконавчого провадження (а.с. 44-46).
Відповідно до витягу з Автоматизованої системи виконавчого провадження у відомостях про виконавче провадження №63340536 станом на 10.10.2022 року містяться винесені постанови та інші документи щодо виконавчого провадження номер 63340536 (а.с. 47-53).
Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості скарги. 
Такий висновок суду першої інстанції є правильним, відповідає обставинам справи та нормам закону.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України. Автоматизованою системою виконавчого провадження забезпечується надання сторонам виконавчого провадження інформації про виконавче провадження; виготовлення документів виконавчого провадження; централізоване зберігання документів виконавчого провадження; реєстрація вхідної і вихідної кореспонденції та етапів її проходження тощо.
Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженим наказом Міністерства юстиції України №2432/5 від 05.08.2016 року (далі Положення №2432/5), визначено, що автоматизована система виконавчого провадження це комп`ютерна програма, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу.
Відповідно до п. 3 розділу І Положення №2432/5 реєстраторами Системи між інших є відповідальні особи органу державної виконавчої служби; державні виконавці органів державної виконавчої служби; приватні виконавці; помічники приватних виконавців; відповідальні особи приватних виконавців; керівники органів державної виконавчої служби та їх заступники.
Пунктом другим розділу IV Положення №2432/5 встановлено, що виконавцем до Системи обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень, а також відомості про всі документи, отримані на запит виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії.
Згідно до пункту 3 розділу ІV Положення №2432/5 відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії.
Відповідно до пункту 4 розділу ІV Положення № 2432/5 постанови виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. Виготовлення постанов та інших документів виконавчого провадження не в автоматизованій системі виконавчого провадження забороняється.
Згідно з положеннями пунктів 1, 2 розділу VІ Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, Міністерство юстиції України забезпечує вільний та безоплатний доступ до інформації Системи у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації (на основі поширених веб-оглядачів та редакторів) без обмежень та цілодобово у формі відкритих даних. З метою забезпечення доступу до інформації Системи сторонам виконавчого провадження у постанові про відкриття виконавчого провадження роз`яснюється таке право, вказуються адреса відповідного веб-сайту в мережі Інтернет, а також ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження та порядок його використання. Система забезпечує можливість формування сторонами виконавчого провадження узагальненої інформації про рішення (виконавчі дії), прийняті (вчинені) виконавцем, із зазначенням дати їх прийняття (вчинення) та з можливістю роздрукування такої інформації.
Отже, державним виконавцем вносяться відомості про вчинення всіх виконавчих дій у виконавчому провадженні до автоматизованої системи виконавчого провадження, доступ до якої є відкритим у мережі Інтернет з урахуванням наявного у сторони виконавчого провадження ідентифікатору для доступу до інформації про виконавче провадження.
Оскільки за приписами Закону України «Про виконавче провадження» та Положення №2432/5 автоматизованою системою виконавчого провадження забезпечується централізоване зберігання документів виконавчого провадження, а також надання сторонам виконавчого провадження інформації про виконавче провадження та виготовлення документів виконавчого провадження, вказане дає підстави для висновку, що інформація, внесена до автоматизованої системи виконавчого провадження виконавцем в межах конкретного виконавчого провадження щодо проведених дій на примусове виконання виконавчого документа, є офіційною та може бути використана в спорі стороною, яка є учасником виконавчого провадження, з посиланням на наявні в автоматизованій системі виконавчого провадження дані, в процесі оскарження нею дій чи бездіяльності державного виконавця з приводу вжиття/невжиття виконавцем ефективних, своєчасних і в повному обсязі заходів щодо примусового виконання виконавчого документа, виданого на виконання рішення компетентного органу.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
У відповідності ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Доводи апеляційної скарги щодо неможливості виготовлення спірних постанов за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження спростовуються матеріалами справи, а також суперечать нормам закону.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені постанови не були виготовлені за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження та не були внесені до автоматизованої системи виконавчого провадження. Внесення спірних постанов до автоматизованої системи виконавчого провадження під час розгляду скарги не може свідчити про відсутність порушеного права заявника. 
Інші наведені в апеляційній скарзі доводи, були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Суд, у цій справі, враховує положення Висновку №11(2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) (Рішення): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Враховуючи наведене, апеляційний суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив судове рішення, яке відповідає вимогам закону. 
Підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, витрати заступника начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Більчука Олександра Андрійовича по сплаті судового збору, пов`язані з поданням апеляційної скарги, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, - 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2022 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повне судове рішення складено 30 січня 2023 року.

Суддя: