Справа № 451/1810/20                                Головуючий у 1 інстанції: Семенишин О.З. 
Провадження № 22-ц/811/2213/22                        Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М. 
Категорія: 44

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

       24 березня 2023 року                                                         м.Львів
Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого – судді Бойко С.М., суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Радехівського районного суду Львівської області від 26 листопада 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень (а.с.83), просила стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 30000 грн., завдану внаслідок протиправної поведінки відповідача. 
Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що протягом тривалого періоду часу між нею та її сусідом – відповідачем ОСОБА_2 через його протиправну поведінку існує конфлікт. Так, зокрема: з 2013 року по 2017 рік у них був судовий спір щодо демонтажу туалету, який відповідач в 2019 році знову відновив, всупереч ДБН та приписам сільської ради; 24.10.2014 року відповідач обрізав гілля і кинув їй на подвір`я, а після зауважень, висловлювався нецензурною лайкою, крім того, він зрізав її дерево та пошкодив вагонку, якою оббитий її житловий будинок; 27.06.2015 року відповідач біг за нею з палицею в руках, а вона, втікаючи від нього, впала та одержала гематому на правій сідниці, після чого вимушена була лікуватись в стаціонарі з 10 по 22 липня 2015 року; 27.08.2015 року внаслідок конфлікту з відповідачем, позивач одержала розурозничнення зв`язок лівої кисті, після чого їй наклали гіпс і вона проходила лікування до 01.10.2015 року, внаслідок даного конфлікту їй погрожували по телефону, відповідач знищив їй пліт, в зв`язку з чим було порушено кримінальне провадження №12015140280000398; 01.09.2015 року відповідач побив їй фасад будинку та пошкодив дерево черешні; 29.10.2015 року відповідач ламав та викидав колики; 23.07.2016 року відповідач побив її, завдавши легких тілесних ушкоджень, внаслідок даної події було відкрите кримінальне провадження №12016140280000346. В загальному, таких конфліктних ситуацій на протязі 2014 – 2017 років було: 15 поданих нею заяв та 2 кримінальних провадження, які в подальшому були закриті. 13.05.2017 року відповідач ображав її та нецензурно висловлювався; 18.04.2019 року її чоловік зробив зауваження відповідачу, що його нечистоти течуть на їхнє подвір`я, а відповідач у відповідь наніс удар лопатою чоловіку по голові, за що відповідача притягнуто до кримінальної відповідальності; 15.04.2019 року, внаслідок конфлікту, відповідач висипав їй на голову пісок; 31.07.2019 року відповідач будував туалет на старому фундаменті, розбив її чоловіку руку кельнею, оскільки внаслідок конфлікту хотів завдати йому удару по голові і той мусив захиститись від удару, закривши руками свою голову. Окрім того, відповідач протягом двох років (2017 – 2019 роки) не виконував приписів та рішень сільської ради, зокрема: щодо облаштування рову-канави для відводу нечистот та впорядкування тимчасових споруд (кліток), які знаходились на огорожі позивача; 27.08.2020 року відповідач душив її чоловіка; знищив її огорожу та 09.09.2020 року пошкодив пліт; побудував підсобні приміщення на відстані 30 см від межі, чим порушив вимоги ДБН, і стічні води потрапляли на земельну ділянку позивачки; з 2014 року відповідач не впорядковує свої вулики 
Зазначає, що внаслідок тривалої протиправної поведінки відповідача, яка характеризується умисними діями відповідача та виявилась у заподіянні їй та членам її сім`ї тілесних ушкоджень, знищенні майна, порушенні встановлених правил та вимог закону, їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 30000 грн. і пояснює тривалістю душевних страждань, фізичним болем та відсутністю спокійного життя.
Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 26 листопада 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. 
Рішення суду оскаржила позивач ОСОБА_1 , в особі свого представника – адвоката Крета О.І., просила його скасувати з підстав порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Апелянт вважає, що суд не дав належної правової оцінки доказам, які підтверджують протиправність поведінки відповідача, та не врахував, що: в повідомленні Радехівського відділу поліції від 20.09.2020 року зазначено про проведення з відповідачем індивідуальної профілактичної бесіди; Корчинською сільською радою зобов`язано відповідача впорядкувати свої тимчасові споруди (клітки), які знаходяться на межі з сусідами та перешкоджають встановленню ними своєї огорожі від нечистот; виконавчим комітетом Корчинської сільської ради відповідно до зобов`язання №308 від 07.08.2019 року зобов`язано відповідача впорядкувати тимчасові споруди (дровітню), яка знаходиться на межі з сусідом, поставити відливи, щоб дощові стічні води і сніг не потрапляли на сусідську територію; постановою Радехівського районного суду Львівської області від 27 травня 2019 року підтверджено, що відповідач висловився нецензурно щодо ОСОБА_1 ; наданими медичними документами підтверджено завершення конфліктів з відповідачем заподіянням позивачці тілесних ушкоджень. 
Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено – повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 14.03.2023 року, є дата складення повного судового рішення – 24.03.2023 року.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.
За загальним правилом, яке міститься у ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Однак, у частині другій статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Цією статтею визначено, що моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Зокрема, враховуються тяжкість та тривалість вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках позивача, можливість їх відновлення, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, тощо. При цьому, суд має виходити із засад розумності та справедливості. 
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. 
Складовими частинами цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди, є наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням її заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Шкода – це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. 
Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору і тягне за собою порушення майнових (немайнових) прав та інтересів іншої особи із настанням для неї негативних наслідків (втрат) майнового чи немайнового характеру.
Причинний зв`язок, як елемент цивільного правопорушення, виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода – наслідком.
При цьому, в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.
Отже, при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди, предметом доказування є не тільки факт неправомірних дій (бездіяльності), а й факт заподіяння шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями (бездіяльністю) та заподіянням шкоди.
Звертаючись із вказаним позовом, позивач як на підставу для цивільно-правової відповідальності відповідача за завдану шкоду посилається на протиправну поведінку відповідача під час конфліктних ситуацій, які виникають, зокрема, на побутовому грунті та у зв`язку з порушенням відповідачем правил добросусідства.
Разом з тим, позивач посилається на події, які мали місце ще у 2014, 2015, 2016 та 2017 роках.
Так, зокрема, 24.10.2014 року в Радехівський РВ ГУМВСУ у Львівській області надійшло повідомлення від ОСОБА_1 , жительки села Гоголів, про те, що ОСОБА_2 обрізав гіляку з дерева та перекинув на її подвір`я, висловлювався на адресу заявниці нецензурними словами.
По даному факту було проведено перевірку, під час якої з`ясувалось, що між ОСОБА_1 та її сусідом ОСОБА_2 склались неприязні відносини та часто виникають конфлікти. Подальший розгляд повідомлення названим райвідділом припинено.
За іншими зверненнями ОСОБА_1 (2014 – 2015 роки) у Радехівський РВ ГУМВСУ у Львівській області роз`яснювалось про право заявниці на звернення до суду в порядку цивільного судочинства, однак, позивачка до суду з відповідними позовами не зверталась.
З постанови про закриття кримінального провадження від 29.09.2016 року за зверненням ОСОБА_1 щодо заподіяння їй 23.07.2016 року тілесних ушкоджень встановлено, що своєю поведінкою ОСОБА_1 провокує конфлікти із сусідом. Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12016140280000346 від 24.07.2016 року, закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 КК України.
Всього у період 2014 – 2017 років у Радехівський ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області поступило 15 заяв та повідомлень відносно ОСОБА_2 , які розглянуті у встановленому законом порядку, однак, в матеріалах справи відсутні судові рішення про притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності.
Щодо події, яка мала місце 18.04.2019 року ( ОСОБА_2 наніс удар лопатою в груди ОСОБА_3 – чоловіку ОСОБА_1 під час конфлікту, який виник на території господарства ОСОБА_2 щодо стікання нечистот), то необхідно зазначити, що ОСОБА_3 з приводу отриманих тілесних ушкоджень претензій ні до кого не мав і від написання письмової заяви по даному факту відмовився, а за результатами даного конфлікту обох його учасників ( ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ) було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.173 КпАП.
Також необхідно зазначити, що і в подальшому, обидві сторони конфлікту притягались до адміністративної відповідальності за ст.173 КпАП України (дрібне хуліганство).
Таким чином, ураховуючи тривалі конфліктні відносини між сторонами через неприязні стосунки між ними та поведінку самої позивачки, яка провокує конфлікти та/або виступає їх ініціатором, а також відсутність доказів, які б підтверджували існування негативних наслідків для позивачки, які б тривали в часі, оскільки позивачка просить відшкодувати їй моральну шкоду, завдану за наслідками протиправної поведінки відповідача щодо подій, які вже давно минули, а саме по собі притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за статтею 173 КпАП України та застосування до нього зобов`язувальних приписів за порушення правил добросусідства, про які позивачка описує у своїй позовній заяві, не може бути безумовною підставою для цивільно-правової відповідальності у виді обов`язку відшкодувати моральну шкоду, без доведення наявності усіх обов`язкових ознак складу цивільного правопорушення, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність заявлених позивачкою позовних вимог. 
Окремо необхідно зазначити, що позивачка скористалась своїм правом на звернення до відповідних органів щодо вирішення між нею та сусідом як конфліктних ситуацій на побутовому грунті, так і з приводу допущення порушень правил добросусідства, однак, це не означає, що кожне її звернення є підставою для відшкодування їй моральної шкоди, без доведення самого факту заподіяння моральної шкоди внаслідок таких порушень.
Безпідставними є доводи позивачки про невиконання відповідачем рішень (зобов`язальних приписів) Корчинської сільської ради щодо впорядкування виведення нечистот, оскільки письмовими доказами підтверджується, що відповідачем такі рішення (приписи) виконувались. До того ж, у випадку порушення своїх прав, як власника та/або землекористувача, позивачка не позбавлена можливості звернутись до суду за захистом таких прав у визначений законом спосіб, проте, докази на підтвердження вирішення між сторонами спорів, про які описує позивачка, у судовому порядку, в матеріалах справи відсутні.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення спору та не вказують на допущення судом порушень, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Радехівського районного суду Львівської області від 26 листопада 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 24 березня 2023 року.

Головуючий                                          С.М. Бойко 

Судді:                                                  С.М. Копняк

                                                                 А.В. Ніткевич