УХВАЛА
 
31 березня 2023 року
м. Київ
 
справа № 212/4212/21
провадження № 61-12523ск22
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сердюка В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду 
від 02 листопада 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
07 грудня 2022 року ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку, звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 02 листопада 2022 року в указаній справі.
 
Ухвалою Верховного Суду від 22 грудня 2022 року касаційну скаргу було залишено без руху  та надано строк для усунення недоліків, зокрема запропоновано надати належні докази в оригіналах чи належним чином завірені їх копії з приводу недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень, а також докази отримання заявником копії оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції (такими доказами є супровідний лист, тощо) та докази сплати судового збору або ж документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
 
20 січня 2023 року на адресу Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги.
 
ОСОБА_1 , посилаючись на те, що єдиним джерелом його доходу є пенсія, з якої заборонено стягувати судовий збір, просить звільнити його від сплати судового збору за подання касаційної скарги, на підтвердження чого надає довідку 
№ 0460 4645 2686 1490 про розмір отриманої пенсії. Повторно наголошує на тому, що він звільнений від сплати судового збору за подання касаційної скарги на підставі статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».
 
Ухвалою Верховного Суду від 15 лютого 2023 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, зокрема відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та запропоновано надати докази сплати судового збору за подачу касаційної скарги.
 
21 березня 2023 року на адресу Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання (заява) у якому заявник просить для забезпечення сталості та єдності судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом, забезпечення однакового застосування судами норм права повідомити Велику Палату Верховного Суду щодо відступлення Верховним Судом від правової позиції, зазначеної у висновках постанови Великої Палати Верховного Суду 
від 19 червня 2018 року у справі № 761/24672/15-ц, та продовжити встановлений судом процесуальний строк для отримання та надання Верховному Суду додаткових доказів на підтвердження скрутного фінансового становища та повідомити його, які додаткові докази необхідно йому надати (орган, установа, заклад, які повинні видати йому належні довідки, форма і зміст такої довідки).
 
Розглядаючи матеріали на усунення недоліків, вказаних в ухвалах Верховного Суду від 22 грудня 2022 року та від 15 лютого 2023 року, Верховний Суд приходить до висновку, що касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає поверненню, оскільки заявником не усунуто недоліки касаційної скарги в частині надання доказів сплати судового збору за подачу касаційної скарги, виходячи з наступного.
 
Щодо клопотання про поновлення строку
 
Ухвалою Верховного Суду від 22 грудня 2022 року заявнику, серед іншого, запропоновано звернутись до суду касаційної інстанції з клопотанням (заявою) про поновлення строку касаційного оскарження, у якому (якій) надати належні докази в оригіналах чи належним чином завірені їх копії з приводу недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень, а також докази отримання заявником копії оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції (такими доказами є супровідний лист, тощо).
 
На виконання вимог ухвали суду, заявником до клопотання (заяви) від 13 січня 2023 року додано супровідний лист Дніпровського апеляційного суду 
від 02 листопада 2022 року про направлення копії оскаржуваної ухвали 
від 02 листопада 2022 року та конверт апеляційного суду, з якого вбачається, що копію оскаржуваної ухвали заявником отримано 30 листопада 2022 року. 
 
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
 
Касаційна скарга направлена на адресу суду 07 грудня 2022 року.
 
Розглянувши клопотання, касаційний суд дійшов висновку, що вказана заявником причина пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень свідчить про пропуск процесуального строку з поважних причин. 
 
Встановлені обставини є підставою для задоволення клопотання і поновлення 
ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження ухвали Дніпровського апеляційного суду від 02 листопада 2022 року, оскільки касаційна скарга подана заявником протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Щодо сплати судового збору
 
Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, виходячи з наступного.
 
Звертаючись у грудні 2022 року з касаційною скаргою на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 02 листопада 2022 року, ОСОБА_1 стверджував, що він звільнений від сплати судового збору за подачу касаційної скарги на підставі статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».
 
Ухвалою Верховного Суду від 22 грудня 2022 року заявнику роз`яснено, серед іншого, що на нього, як на відповідача у справі про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу, не розповсюджуються вимоги статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та запропоновано сплатити судовий збір у розмірі 496,20 грн. 
 
На виконання вимог вищезазначеної ухвали Верховного Суду від 22 грудня 
2022 року, ОСОБА_1 20 січня 2023 року надіслав на адресу суду матеріали на усунення недоліків, у яких, посилаючись на те, що єдиним джерелом його доходу є пенсія, з якої заборонено стягувати судовий збір, просив звільнити його від сплати судового збору за подання касаційної скарги, на підтвердження чого надав довідку № 0460 4645 2686 1490 про розмір отриманої пенсії. Повторно наголошував на тому, що він звільнений від сплати судового збору за подання касаційної скарги на підставі статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».
 
Ухвалою Верховного Суду від 15 лютого 2023 року заявнику додатково наданий строк для усунення недоліків в частині сплатити судового збору у розмірі 
496,20 грн, повторно роз`яснено, що на нього, як на відповідача у справі про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу, не розповсюджуються вимоги статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та зазначено, що розмір судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 02 листопада 2022 року в розмірі 496,20 грн не перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік.
 
Отже, суд констатує, що заявнику надався достатній строк для усунення недоліків касаційної скарги та можливість у встановлені законодавством строки усунути недоліки касаційної скарги в частині сплати судового збору за подачу касаційної скарги.
 
Щодо відступлення від позиції Великої Палати Верховного Суду
 
Щодо посилання ОСОБА_1 у клопотанні (заяві) від 10 березня 2023 року, яке надійшло на адресу суду 21 березня 2023 року, про повідомлення Великої Палати Верховного Суду щодо відступлення Верховним Судом від правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 761/24672/15-ц, суд зазначає наступне.
 
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 761/24672/15-ц, «У статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, у якому не передбачено звільнення від сплати судового збору споживачів - за позовами, що пов`язані з порушенням їхніх прав.
 
Разом із тим, у частині 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. 
 
Системний і комплексний аналіз зазначених норм дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб, як «споживачі, які звернулися з позовними вимогами про захист порушених справ», у переліку осіб, що мають пільги щодо сплати судового збору, установленому в статті 5 Закону України «Про судовий збір», не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів, а саме Законом України «Про захист прав споживачів».
 
Крім того, стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову. 
 
Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову, зазначив, що вони звільняються від майнового навантаження з метою захисту своїх порушених прав (частина третя стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів»). 
 
Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судовий збір» у частині третій статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» словосполучення «державного мита» замінене словосполучення «судового збору».
 
Отже, під час прийняття Закону України «Про судовий збір» законодавець передбачив можливість застосування Закону України «Про захист прав споживачів» при визначенні пільг певних категорій осіб щодо сплати судового збору.
 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 березня 2018 року у справі № 14-57цс18 зазначила, що порушені права можуть захищатись як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу, а саме під час апеляційного перегляду. Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завданням якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права».
 
Тобто висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 761/24672/15-ц, стосуються правовідносин, які не є подібними до правовідносин у справі 
№ 212/4212/21, у якій заявником подано касаційну скаргу на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 02 листопада 2022 року. 
 
Отже, ОСОБА_1 є споживачем, відповідачем за поданим позовом та особою, яка подала касаційну скаргу, тому на нього не поширюються положення 
статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів». 
 
За таких обставин встановлено, що заявником не усунуті недоліки касаційної скарги в частині надання доказів сплати судового збору за подачу касаційної скарги.
 
У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.
 
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна                   скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього                   Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Таким чином, Верховний Суд констатує, що заявником не в повній мірі виконані вимоги ухвали Верховного Суду від 22 грудня 2022 року в частині надання доказів сплати судового збору, тому касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає поверненню.
 
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.
 
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Дніпровського апеляційного суду від 02 листопада 2022 року.
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 02 листопада 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу вважати неподаними та повернути заявнику.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                          В. В. Сердюк