П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  295/6865/22                                               
                                                                                      Головуючий у 1-й інстанції:  Кузнєцов Д.В. 
                        Суддя-доповідач:  Сушко О.О.
17 січня 2023 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сушка О.О. 
суддів:  Мацького Є.М.  Залімського І. Г. 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Житомирської митниці на рішення Богунського районного суду  м. Житомира від 18 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирської митниці про скасування постанови в справі про порушення митних правил, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил №0083/101000/22 від 13.07.2022 року, а також закрити у ній провадження.
Відповідно до рішення Богунського районного суду  м. Житомира від 18 листопада 2022 року позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти рішення, яким відмовити в задоволенні позову.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що оскаржуваною постановою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 14 013,99 грн.
Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що 27.01.2022 року до відділу митного оформлення «Оліївка» митного поста «Житомир-центральний» Житомирської митниці декларантом та особою, уповноваженою на роботу з митними органами, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 до митного оформлення в митному режимі «Імпорт 40 ДЕ» подано електронну митну декларацію від 27.01.2022 року, якій присвоєно номер UA101020/2022/003042, у якій зазначений товар (графа 31 ЕМД) «легковий автомобіль, що був у використанні, марки «Volkswagen» моделі «Golf», кузов № НОМЕР_1 , календарний рік виготовлення – 2013, модельний рік виготовлення – 2013, дата введення в експлуатацію – 27.03.2013 року», країна відправлення/експорту Нідерланди та товаросупровідні документи на вказаний товар
Поряд з цим, вказаний автомобіль виготовлений у 2012 році, про що свідчить символ «С» 10 позиції в системі VIN – коду зашифрованим виробником даного транспортного засобу. Зокрема, під час митного огляду 28.01.2022 року встановлено, що такі відомості містяться на ременях безпеки та маркуванні на склі транспортного засобу. Крім цього, під час опрацювання інформації, розміщеної в мережі Інтернет, яка є у вільному доступі, встановлено, що датою виготовлення транспортного засобу марки «Volkswagen» моделі «Golf», кузов НОМЕР_1 є 2012, що відрізняється від внесених декларантом ОСОБА_1 даних про товар до графи 31 митної декларації. 
Таким чином, представник митниці дійшов висновку про порушення позивачем митних правил, передбачених ст. 485 МК України, так як у митній декларації ним заявлено неправдиві відомості щодо календарного року виготовлення товару (легкового автомобіля), необхідні для визначення його митної вартості, що призвело до зменшення розміру сплати митних платежів по акцизному збору на 3892,77 грн., по ПДВ на 778,56 грн., а всього на загальну суму 4 671,33 грн..
Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Так, статтею 485 Митного кодексу України передбачена відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.
Тобто, відповідальність за вказаною статтею настає за будь-які умисні дії, які спричинили зменшення чи ухилення від сплати митних платежів, а не виключно пов`язані з внесенням відомостей до декларації,  чи поданням документів.
За змістом частини 8 статті 264 Митного кодексу України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання, недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
В силу пунктів 1, 3 та 4 частини 1 статті 266 Митного кодексу України декларант зобов`язаний: - здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого Митним кодексом України; - надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; - у випадках, визначених Митним кодексом України та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X Митного кодексу України.
Статтею 215.3.5-1 Податкового кодексу України встановлено, що автомобілі легкові та інші моторні транспортні засоби, призначені головним чином для перевезення людей, що відповідають товарній позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД (крім моторних транспортних засобів, зазначених у товарній позиції 8702 згідно з УКТ ЗЕД), включаючи вантажопасажирські автомобілі-фургони, гоночні автомобілі, у тому числі автомобілі, які в установленому законодавством порядку подаються до органів, що здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів, для реєстрації або перереєстрації у зв`язку із зміною моделі транспортного засобу, що до переобладнання під час ввезення відповідала товарній позиції 8704 згідно з УКТ ЗЕД, а після переобладнання відповідає товарній позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД: ставка податку (Ставка) для відповідного транспортного засобу визначається за формулою: ставка = Ставка базова х К двигун х К вік, де ... К вік - коефіцієнт, що дорівнює кількості повних календарних років з року, наступного за роком виробництва відповідного транспортного засобу, до року визначення ставки податку (для нових транспортних засобів та транспортних засобів, що використовувалися до одного повного календарного року, коефіцієнт дорівнює 1, а для транспортних засобів, що використовувалися понад п`ятнадцять повних календарних років, коефіцієнт дорівнює 15).
Отже, зазначення року виготовлення транспортного засобу, що не відповідає дійсному, безпосередньо впливає на повноту нарахованих платежів.
Також, слід звернути увагу, що в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , відсутні дані про рік виготовлення транспортного засобу, а в графі В містяться лише данні про дату першого прийому та реєстрацію транспортного засобу в Нідерландах, тобто у позивача такі данні були відсутні, однак він вказав у МД як рік виготовлення автомобіля 2013, а не 2012.
Водночас, у відповідності до Наказу Державної митної служби України від 17 листопада 2005 року № 1118 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» визначено, що за рік виготовлення ТЗ приймається календарна дата його виготовлення (день, місяць, рік).
Якщо в ідентифікаційному номері нового ТЗ не міститься повна інформація про календарну дату його виготовлення, то такою датою вважається дата виготовлення, зазначена в технічних документах виробника ТЗ.
Якщо календарну дату виготовлення ТЗ, який перебував у користуванні, визначити за його ідентифікаційним номером неможливо, то за основу береться рік виготовлення, визначений за його ідентифікаційним номером, з урахуванням календарної дати першої реєстрації ТЗ.
Так як рік виготовлення ТЗ був визначений за його ідентифікаційним номером, то саме він повинен бути зазначений у митній декларації.
Посилання суду першої інстанції на правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №461/3158/17, суд апеляційної інстанції вважає помилковими, оскільки зазначені висновки стосуються транспортних засобів, що відповідають коду 8704, а не 8703 як у цій справі, згідно з УКТ ЗЕД, де застосовується відповідний коефіцієнт збільшення податку у залежності від строку використання транспортного засобу - п.п. 215.3.5, 215.3.6 п. 215.3 ст. 215 ПК України.
Враховуючи викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Житомирської митниці задовольнити повністю.
Рішення Богунського районного суду  м. Житомира від 18 листопада 2022 року скасувати.
Прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.  

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Сушко О.О.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Мацький Є.М.    Залімський І. Г.