ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2077/23 Справа № 183/4342/13-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Березюк В.В. Суддя у 2-й інстанції - Новікова  Г. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року                                        
Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:
головуючого судді Новікової Г.В. 
суддів:Гапонова А.В.,Никифоряка Л.П.
за участю секретаря Панасенко С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2022 року (ухвалену під головуванням судді Березюк В.В., повний текст виготовлено 07 листопада 2022 року) у цивільній справі №183/4342/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2022 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернулося до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа, яку обґрунтовано тим, що ПАТ «КБ «Надра» відповідно до договору від 24 квітня 2020 року відступив товариству право вимоги за кредитним договором № 775163/ФЛ, укладеним між останнім та ОСОБА_1 .
Однак, у кредитній справі, яку було передано від ПАТ «КБ «НАДРА» до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», виконавчий лист по справі № 183/4342/13-ц про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 був відсутнім.
При цьому Новомосковський ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області на запит фінансової компанії повідомив, що на їх виконанні перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» боргу. Проте 15 липня 2017 року постановою державного виконавця цього відділу було повернуто цей виконавчий документ на підставі п. 9 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».
У зв`язку із наведеним ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» вважало втраченим виконавчий документ у цій справі та просило видати його дублікат.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2022 року у задоволенні заяви відмовлено.
В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» просить скасувати зазначену ухвалу та постановити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про видачу дублікату виконавчого листа .
В обґрунтування посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Зокрема із посиланням на доводи, аналогічні заяві про видачу дублікату, зазначили, що ними доведено факт втрати оригіналу виконавчого листа у справі №183/4342/13-ц, оскільки виконавчий документ у стягувача та органів ДВС відсутній. При цьому вважав, що строк для звернення із заявою про видачу дублікату виконавчого листа ними не було пропущено, оскільки строки для пред`явлення виконавчого документу до виконання переривались через перебування виконавчого документу на виконанні та його поверненням у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно боржника.
В судове засідання з`явилася представник ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» -адвокат Чміль Ю.В. 
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню  з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, заочним рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2014 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2  на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» заборгованість за кредитним договором № 775163/ФЛ від 26.02.2008 року у розмірі 190 635,06 доларів США, що за курсом Національного банку України становить 1 523 746,03 грн. (т.2 а.с.24-28).
Заочне рішення набрало чинності 26 грудня 2014 року, про що є відмітка в наданій копії рішення.(т.2 а.с.42 )
15 березня 2016 року представником позивача ПАТ КБ «Надра» отримані виконавчі листи, що підтверджується підписом на заяві про видачу копії рішення та виконавчих листів від 10.03.2016 року (т.2 а.с.31).
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.12.2020 року по справі № 183/4342/13-ц замінено сторону стягувача з Публічного акціонерного товариства КБ «Надра», як вибулої сторони, на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».
Відповідно до акту огляду матеріалів кредитної справи №775163/ФЛ, яка була передана ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» згідно із договором №GL3N216953 про відступлення прав вимоги від 24.04.2020 року, виконавчий лист по справі № 183/4342/13-ц про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 – відсутній.
Згідно листа Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східногоміжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 28.09.2022 року №13.27-28/55961 на виконанні відділу у відділі перебувало виконавче провадження №51703756 з примусового виконання виконавчого листа №183/4342/13-ц виданого Нововосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області 10.03.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» грошових коштів. Постановою державного виконавця від 21.07.2016 року відкрито виконавче провадження, а 15 .07.2017 року у порядку п. 9 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» завершено та на теперішній час знищено у зв`язку із закінченням терміну зберігання.
Відмовляючи у видачі дублікату виконавчого листа, суд першої інстанції виходив із того, що ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» пропустив строк для звернення із такою заявою та не просив його поновити.
З такими висновками суду першої інстанції слід погодитись з огляду на наступне.
Згідно підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Таким чином, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.
Схожі за змістом висновки викладені Верховним Судом у постановах від 09 лютого 2022 року у справі № 201/4043/19-ц, від 09 лютого 2022 року у справі № 757/14604/20-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 2-1053/10, від 23 вересня 2020 року у справі № 127/2-3538/10.
Звертаючись до суду першої інстанції із заявою про видачу дублікату виконавчого листа ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» зазначало, що оригінал виконавчого листа їм разом із кредитною справою не передавався, на виконанні в органах ДВС оригінал виконавчого листа не перебуває. 
Обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.
Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 сформульовано правовий висновок щодо можливості відмови у видачі дубліката виконавчого листа з огляду на відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання: приписи підпункту 19.4 пункту 1 розділу XI "Перехідні положення" ГПК України та підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIІІ "Перехідні положення" ЦПК України не суперечать приписам частини 6 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження", частини 1 статті 433 ЦПК України, частини 1 статті 329 ГПК України. Зазначені приписи перехідних положень вказаних кодексів не забороняють суду одночасно розглянути та вирішити поставлені у заяві стягувача питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та про видачу дубліката такого документа у разі його втрати або розглянути питання про видачу дубліката втраченого виконавчого документа після того, як суд поновив строк для пред`явлення цього документа до виконання.
У разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання заяву стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа може бути задоволено у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви. Така правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 .
У справі, яка переглядається, ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» вважає, що строк пред`явлення виконавчих листів до виконання не було пропущено, оскільки він переривався.
Відповідно до частини першої статті 22 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV) в редакції, чинній на час ухвалення заочного рішення Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 10 грудня 2014 року у справі №183/4342/13-ц, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.
Пунктом 1 частини другої статті 22 Закону № 606-XIV в редакції станом на 10 грудня 2014 року передбачено, що строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.
05 жовтня 2016 року набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).
Згідно з частинами першою, другою статті 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Відповідно до пункту 5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Аналіз пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності Законом № 1404-VIII. Для пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм закону № 1404-VIII до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності. Такі правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 905/6977/13 та від 02 травня 2018 року у справі № 5016/149/2011(17/6), від 01 серпня 2018 року у справі № 553/1951/14-ц, від 10 квітня 2019 року у справі № 521/21810/17, від 29 січня 2020 року у справі № 344/19847/18.
Враховуючи викладене, строк пред`явлення виконавчих листів, виданих на виконання заочного рішення Новомосковського міськрайонного суду від 10 грудня 2014 року у цивільній справі №183/4342/13-ц, закінчився не пізніше 16 грудня 2015 року, а новий закон «Про виконавче провадження», яким встановлено трирічний строк для пред`явлення виконавчих документів до виконання ще не набрав законної сили.
З заявою про видачу дублікату виконавчого листа для пред`явлення його до виконання ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернувся лише у жовтні 2022 року, тобто з пропуском строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. При цьому ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» не порушував питання про поновлення такого строку.
З приводу переривання строків у випадку пред`явлення виконавчого документу до виконання у випадку їх пред`явлення до виконання, то положення Закону № 606-XIV та Закону № 1404-VIII передбачають такий випадок, однак як зазначено вище строк пред`явлення виконавчих листів у цій справі сплив ще 16 грудня 2015 року.
Доводи апеляційної скарги щодо строків пред`явлення виконавчого документу до виконання, які обґрунтовані положеннями Закону України «Про мараторій стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» є безпідставні, оскільки із наданої ДВС відповіді не вбачається, що виконавчий лист повернутий стягувачу саме у зв`язку із забороною звернення стягнення на майно боржника, встановленою положеннями цього закону.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Нових доказів, які не були предметом дослідження суду першої інстанції при постановленні ухвали про відмову у видачі дублікату виконавчого листа та які б давали підстави для його видачі матеріали справи не містять.
Отже, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції з урахуванням встановлених фактичних обставин дійшов обґрунтованого висновку про те, що не має підстав для видачі дублікату виконавчого листа через пропуск строку для його пред`явлення та не звернення ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» із заявою про поновлення такого строку.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджено обставини справи.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 368, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» залишити без задоволення.
Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення

Повний текст постанови складено 28 лютого 2023 року.

Судді: