П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

01 лютого 2023 р.	м.Одеса	Справа № 420/8460/22	
Головуючий в 1 інстанції: Корой С.М.
додаткове судове рішення суду 1-ї інстанції
прийнято у м. Одеса, 26.09.2022 року

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 

судді-доповідача:                                          Танасогло Т.М.,
суддів:                                                   Бітова А.І., Градовського Ю.М., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеської митниці на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фарун» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фарун» (ТОВ «Фарун», позивач) звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Одеської митниці, в якому позивач просив суд визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товару від 19.01.2022 року №UA500500/2022/200012/1; визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2022/000029.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2022 року, позов ТОВ «Фарун» задоволено.
26.09.2022р. у даній справі Одеським окружним адміністративним судом ухвалено додаткове рішення, яким стягнуто з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фарун» витрати на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. (сім тисяч гривень 00 копійок).
Не погоджуючись з прийнятим додатковим рішенням, Одеською митницею подано на зазначене додаткове рішення апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апелянт просить скасувати це додаткове рішення суду першої інстанції повністю та ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір витрат на правничу допомогу. 
В обґрунтування скарги апелянт вказавши про необхідність в силу законодавчих приписів доведення та підтвердження документально суми витрат на правничу допомогу зазначив, що гонорар представника позивача за надану правову допомогу у розмірі 7000, 00грн. є завищеним, становить надмірний тягар для відповідача, стягнення адвокатських витрат у зазначеній сумі не відповідає критеріям розумності та співмірності.
29.11.2022р. від позивача у справі надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому посилаюсь на хибність доводів апелянта, просить залишити скаргу без задоволення, а додаткове судове рішення без змін, вважаючи, що витрати на правничу допомогу у розмірі 7000, 00 грн. не є надмірними, і в повній мірі доведені позивачем.
На підставі ст. 311 КАС України, справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.
За приписами ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість додаткового судового рішення в межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Ухвалюючи додаткове рішення у даній справі, суд першої інстанції, проаналізувавши приписи ст.ст.132, 134, 139 КАС України, прийнявши до уваги надані позивачем письмові докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, та врахувавши критерії обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони, керуючись принципом справедливості, вважав необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 грн.
Надаючи оцінку обґрунтованості висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Як визначено ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Колегія суддів враховує, що вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції задовольнив позов ТОВ “Фарун”, відтак позивач має право на відшкодування понесених ним судових витрат, пов`язаних із розглядом справи.
У відповідності до ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому ст.134 КАС України.
В силу приписів ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Для результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Як свідчать матеріали справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, представником позивача на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано договір про надання правової допомоги від 25.05.2022р. №25-1-05/22 та акт надання правової допомоги №1 від 27.07.2022р.
Колегія суддів дослідивши надані документи вказує, що за умовами п. 4.1 укладеного з адвокатським об`єднанням “Юріс Феррум” договору, сторони погодили загальну суму гонорару за цим договором у розмірі 31000, 00грн., що включає 18000,00грн. за надання правової допомоги в суді першої інстанції та 13000,00грн. за надання правової допомоги в суді апеляційної інстанції.
Згідно акту надання правової допомоги №1 від 27.07.2022р., у період з 25 травня 2022року по 27 липня 2022 року працівниками адвокатського об`єднання була надана наступна правова допомога: аналіз законодавства, судової практики щодо оскарження рішень органів Держмитслужби до моменту подання позовної заяви та протягом розгляду справи; складання переліку необхідних для подання до суду доказів, надання Клієнту консультацій щодо отримання доказів, здійснення дій для отримання доказів та їх належного оформлення; підготовка та подання позовної заяви а також підготовка та подання відповіді на відзив на позов до суду першої інстанції; підготовка, оформлення доказів понесення судових витрат та подання до суду заяв про розподіл судових витрат.
Дослідивши наявні у справі докази, надані в обґрунтування й доведення витрат на правничу допомогу, які позивач поніс у зв`язку із розглядом цієї справи в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що ТОВ “Фарун” підтвердив надання йому правничої допомоги, пов`язаної з представництвом інтересів позивача в судів щодо розгляду цієї справи (зокрема у вигляді складання заяв, процесуальних документів, тощо), обсяг виконаних робіт/наданих послуг.
Слід зазначити, що розмір витрат на правничу допомогу, який позивач просив стягнути з суб`єкта владних повноважень у сумі 18000,00 грн. був узгоджений умовами відповідного договору, підтверджений складеними та підписаними актами, платіжними документами.
Надані суду матеріали доводять факт понесення позивачем витрат на правову допомогу адвоката в розглядуваній справі, розкривають зміст та обсяг наданих послуг.
Водночас, в контексті надання оцінки доводам апеляційної скарги, судова колегія зауважує, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Розглядаючи заяву про розподіл судових витрат, та вирішуючи її по суті, суд має детально визначити чи підтверджуються вони документально (реально понесені) чи заявлених розмір відповідає визначеним приписами КАС України критеріям та чи є такі витрати співмірними зі складністю справи та здійсненими стороною діями під час розгляду спору, а не автоматично стягувати увесь заявлений стороною до відшкодування розмір витрат на професійну правничу допомогу.
На думку апеляційного суду, ухвалюючи додаткове рішення у даній справі, суд першої інстанції дотримався вищенаведених вимог та врахувавши складність справи, задоволення позовних вимог, виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.
Ця сума, на переконання колегії суддів, є цілком ґрунтовною та не є такою, яка могла б за даний спірних обставин справи вважатись неспівмірною, що спростовує відповідні доводи апеляційної скарги митного органу.
Скаржником не конкретизовано належним чином неспівмірності стягнутої суми з обсягом виконаних адвокатом робіт/наданих послуг.
Посилання апелянта у скарзі на документи, якими має бути підтверджено надання правничої допомоги для можливості її відшкодування на користь сторони за рахунок суб`єкта владних повноважень, у разі задоволення позову, апеляційний суд оцінює критично, оскільки до матеріалів справи ТОВ «Фарун» надало усі необхідні докази, якими доведено як надання правничої допомоги, так і її обсяг.
Загалом доводи апеляційної скарги є несуттєвими, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу.
З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив додаткове судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків цього рішення суду, а тому підстав для скасування додаткового рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає вказану апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись ст. ст. 132, 134, 139, 241-243, 250, 252, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 328 КАС України, апеляційний суд, –
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської митниці – залишити без задоволення.
Додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року у справі № 420/8460/22 – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя 	 	Танасогло Т.М.	
Судді	    	Бітов А.І.   Градовський Ю.М.