ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

13 лютого 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/12733/22	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів:
                                        судді - доповідача  Чумака С.Ю.,
                                                  суддів:  Чабаненко С.В., Юрко І.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Дніпро апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2022 року в адміністративній справі № 160/12733/22 (суддя І інстанції – Конєва С.О.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кристал Текс» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (відповідач-1), Державної податкової служби України (відповідач-2) про визнання протиправними рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправним і скасувати рішення комісії відповідача-1 з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 22.02.2022 № 3833888/41557424 про відмову у реєстрації податкової накладної від 16.02.2022 № 22;
- зобов`язати відповідача-2 зареєструвати податкову накладну  від 16.02.2022, складену позивачем  в Єдиному реєстрі податкових накладних, днем її подання 18.02.2022;
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2022 року позов задоволений.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач-1, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування скарги зазначив, що платник податку є обізнаним з тим, які первинні документи ним складені, і які підтверджують факт господарської операції. Зауважує, що комісією відмовлено у реєстрації ПН/РК з огляду на те: що Відсутні первинні документи щодо транспортування ТМЦ (договір перевезення, ТТН, акти надання послуг, платіжні доручення); відсутні документи щодо оренди приміщень (договір оренди, акт приймання-передачі, акти наданих послуг оренди приміщень), наявні операції по взаємодії з ризиковими СГ (придбання ТМЦ у ризикового СГ), позивач дані обставини жодним чином не спростував. Посилається на правову позицію викладену у постанові Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18. Зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що обов`язок підтвердити реальність операції за якими складено податкові накладні виникає у платника податку з моменту зупинення такої податкової накладної, а для отримання відповідної податкової вигоди такий платник податків зобов`язаний надати первинні документи до Комісії регіонального рівня, що ним складені відповідно до Закону № 996-XIV. Комісією відповідача-1 надано оцінку тим документам які подано платником податку, але у зв`язку з тими підставами на яких ґрунтується оскаржуване рішення, йому відмовлено у такій реєстрації у зв`язку з недоведеністю реальності господарської операції. Зазначає про дискреційність повноважень та наголошує, що судом першої інстанції не досліджено що податкова накладна, яка подана позивачем відповідає всім критеріям відповідно до Пункт 12 Порядку 1246 і її можливо зареєструвати у ЄРПП. Хоча, при цьому, судом прийнято рішення про зобов`язання саме зареєструвати податкову накладну яка зупинена.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Також просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу за подання відзиву на апеляційну скаргу у розмірі 1000 грн. 
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ
Товариство з обмеженою відповідальністю «Кристал Текс»  зареєстроване як юридична особа (код ЄДРПОУ 41557424) з 01.09.2017, з 03.02.2022 зареєстровано за адресою: 79066, Львівська область, м. Львів, вул. Манастирського А, буд. 2, кв. 20, є платником податку на додану вартість, основним видом видами діяльності підприємства є 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами. (а.с. 20-34, 35)
Між позивачем та ПП «Ярослав» укладено договір на поставку продукції від 08.11.2017 № 60, за умовами якого позивач як постачальник зобов`язується поставити, а ПП «Ярослав» (покупець) прийняти та оплатити товар. (а.с. 82-83)
На виконання договору від 08.11.2017 № 60 позивачем 16.02.2022 поставлено товар ПП «Ярослав» згідно видаткової накладної від 16.02.2022 № 49. (а.с.82-85)
Відповідно до вимог п. 201.1 ст.201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань позивачем оформлено податкову накладну від 16.02.2022 № 22, яку надіслано для реєстрації у встановленому законодавством порядку до Єдиного реєстру податкових накладних. (а.с. 39)
Податкова накладна від 16.02.2022 № 22 прийнята, реєстрацію зупинено. В квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН зазначено: 
«Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК від 16.02.2022 № 22 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомляємо: показник.9288%,  Р=0». (а.с. 40)
18.02.2022 позивачем надіслано контролюючому органу повідомлення від 18.02.2022 № 2 і подані письмові пояснення вих. № 180222-2, з підтверджуючими документами. (а.с. 41-78)
22.02.2022 відповідачем-1 прийнято рішення № 3833888/41557424 про відмову у реєстрації податкової накладної від 16.02.2022 № 22 з підстав надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства; Додаткова інформація: ризикові операції та інше, що підтверджується копією відповідного рішення. (а.с. 126)
В подальшому, позивачем вживалися заходи щодо адміністративного оскарження оспорюваного рішення від 22.02.2022 № 3833888/41557424, проте, рішеннями Комісії з питань розгляду скарг, скарга позивача залишена без задоволення, а рішення без змін. (а.с. 127-130)
Не погодившись із прийнятим рішенням про відмову в реєстрації податкової накладної, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що на момент прийняття оспорюваного рішення встановлено, що у разі прийняття рішення контролюючим органом про відмову у реєстрації у ЄРПН ПН/РК контролюючий орган у відповідному рішенні повинен зазначити чіткі підстави для прийняття рішення про відмову та зазначити, зокрема, які саме копії документів, надані платником податків, складені з порушенням законодавства, а які копії документів не надані, а також і зазначити з яких причин не прийняті подані документи платником податку разом з повідомленням. Вказане оспорюване рішення контролюючого органу є необґрунтованим, оскільки воно не містить чітких посилань на підстави, які слугували причинами для прийняття оспорюваного рішення про відмову контролюючого органу ДПС зареєструвати податкову накладну у ЄРПН з урахуванням наданих позивачем письмових пояснень та документів на підтвердження реальності господарської операції за спірною податковою накладною, а також наведене рішення і не містить доводів та обґрунтувань відносно того, з яких підстав подані позивачем пояснення та додаткові документи за наслідками зупинення реєстрації податкової накладної не враховані контролюючим органом, а також, які саме документи складені з порушенням законодавства та не вказані норми законодавства, які були порушені позивачем.
НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (далі – ПК України) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку – продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі Порядок № 1246) після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема і наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.
Згідно з пунктом 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі квитанція).
Аналогічні приписи наведені у пункті 201.16 статті 201 ПК України, згідно з якими реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінету Міністрів України.
Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначено Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 № 1165, який набрав чинності з 01.02.2020 (далі Порядок № 1165).
Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку № 1165 у разі, коли за результатами перевірки податкової накладної / розрахунку коригування визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.
Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну / розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна / розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Згідно з пунктами 6, 7, 10, 11 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.
У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної / розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації (пункт 11 Порядку № 1165).
Втім, наявність повноважень на здійснення моніторингу податкових накладних, зупинення їх реєстрації та прийняття подальшого рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних це одна з обставин, які входять до предмета доказування у справах цієї категорії, але не єдина. Надання податковому органу відповідних повноважень це лише передумова подальшої реалізації його управлінських функцій, результатом реалізації чого є прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних.
З огляду на вказане, первинним об`єктом судового дослідження у цій справі є законність дій відповідача щодо зупинення реєстрації податкових накладних, оскільки наслідком саме цих дій є обов`язок позивача надати пояснення та документи на підтвердження інформації, яка міститься в податкових накладних.
Отже, податковий орган, як суб`єкт владних повноважень, передусім повинен довести наявність підстав для зупинення реєстрації податкової накладної.
Як вказувалось вище, реєстрацію спірної податкової накладної позивача зупинено з тих підстав, що платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в ЄРПН, відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано надати пояснення та копії документів, щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН.
Критерії ризиковості платника податку на додану вартість визначені у додатку 1 до Порядку № 1165, відповідно до пункту 8 якого таким критерієм є: «у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування».
Отже, за змістом п. 6 Порядку № 1165 з урахуванням положень п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку для зупинення реєстрації податкової накладної у контролюючого органу має бути наявна податкова інформація, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної саме в поданій для реєстрації податковій накладній.
Зміст наведених норм в їх сукупності свідчить про те, що віднесення платника податків до переліку ризикових у зв`язку з господарськими відносинами з певними контрагентами, не є безумовною підставою для зупинення поданої для реєстрації податкової накладної, складеної за наслідками господарської операції з іншим контрагентом. Податковий орган для зупинення реєстрації конкретної податкової накладної повинен мати інформацію стосовно саме цієї господарської операції, а не будь-якої раніше.
Натомість, податковим органом не наведено жодних доводів та не надано суду доказів на підтвердження наявності обставин, зазначених у п. 8 Критеріїв ризиковості, зокрема: не надано доказів віднесення платника податку до ризикових платників: (рішення Комісії, витягу протоколу чи з відповідного Переліку).
Разом з тим позивач долучив до позову рішення від 19.11.2021 № 29172, відповідно до якого  позивача віднесено до п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку (а.с. 131). Матеріали справи не містять посилань відповідачів на вказане рішення, а також на те, що стало підставою для його прийняття. Колегія суддів зазначає, що під час розгляду справи № 160/12721/22 судом встановлено, що ГУ ДПС у Львівські області прийнято рішення від 05.07.2022 № 29518, яким позивача виключено з переліку ризикових суб`єктів господарювання, що свідчить про помилковість віднесення позивача у зазначений період до переліку ризикових.
Відповідачем-1 надано відзив на позовну заяву і зазначено, що позивача включено до переліку ризикових. (а.с. 141-142) Відповідач-2 у відзиві на позов також посилається що позивача включено до переліку ризикових. (а.с. 145-146) Зазначені твердження відповідача не підтверджують жодними доказами.
Також доказів наявності у податкового органу інформації, що визначає ризиковість здійснення саме цієї господарської операції, яка зазначена в поданій для реєстрації податковій накладній, відповідачами суду не надано. 
З огляду на вказане апеляційний суд вважає, що податковим органом не доведено наявність підстав для зупинення реєстрації податкової накладної згідно з п. 8 Критеріїв ризиковості, як правильно зазначено і судом першої інстанції. У зв`язку з цим колегія суддів дійшла висновку, що реєстрацію спірної податкової накладної зупинено протиправно без наявності визначених для цього правових підстав, а тому відповідач-1 не мав права зобов`язувати позивача надавати йому документи на підтвердження інформації, яка міститься в податковій накладній.
Стосовно надання позивачем податковому органу документів і пояснень на підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній апеляційний суд зазначає таке.
Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520 затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок № 520), який визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Реєстр, ЄРПН), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 2-4 Порядку № 520 прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють Комісії головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі комісія регіонального рівня).
Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної розрахунку коригування в Реєстрі.
Пунктом 5 Порядку № 520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.
Пунктами 6, 7 Порядку № 520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.
Відповідно до п. 11 Порядку № 520 Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;
та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;
та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Отже, за змістом наведених положень Порядку № 520 платник податку фактично зобов`язаний у разі зупинення реєстрації податкової накладної подати відповідні пояснення та документи, оскільки в протилежному випадку Комісія імперативно зобов`язана прийняти рішення про відмову в реєстрації такої податкової накладної. У зв`язку з цим позивачем, незважаючи на відсутність підстав у податкового органу для прийняття рішення про зупинення реєстрації податкової накладної, виконані вимоги відповідача і надані відповідні пояснення та документи, зокрема копії: договору від 08.11.2017 № 60, видаткової накладної від 16.02.2022 № 49, контракту від 01.11.2017 № 1-10/UKR, інвойса, платіжних доручення від 02.07.2019, 12.06.2020, 30.07.2020, договору транспортно-експедиторського обслуговування від 20.12.2017 № 35521, актів здачі-прийняття робіт, договорів оренди від 01.10.2017, 25.10.2017, 01.01.2021, 11.03.2021, 04.01.2022, 31.01.2022 (а.с. 82-125), проте ця обставина не надає легітимності діям і рішення відповідача по зупиненню реєстрації податкової накладної та витребуванню від позивача певного пакету документів і пояснень.
Незважаючи на вказане, спірним рішенням контролюючого органу відмовлено у реєстрації зазначених вище податкових накладних з підстав надання платником податків копій документів, складених з порушенням законодавства, проте в графі, де зазначений перелік первинних документів, не вказано, які саме документи складені з порушенням законодавства. 
Спірні рішення не відповідають формі, визначеній Додатком до Порядку № 520, а також є необґрунтованими у зв`язку з відсутністю у них конкретного переліку документів, які складені з порушенням законодавства на підтвердження інформації, зазначеної в податкових накладних.
Водночас, у додатковій інформації в оскарженому рішенні відповідач-1 зазначив, що підставою прийняття цього рішення є ризикові операції та інше. 
Разом з тим, податковим органом не наведено жодних доводів, якими саме документами і чому саме цими документами позивач повинен підтверджувати інформацію, зазначену в податкових накладних, а також чому їх відсутність може свідчити про недостовірність або суперечливість такої інформації, адже в квитанції про зупинення наведено лише загальну пропозицію про надання пояснень та підтверджуючих документів.
Позивачем відповідні пояснення та документи надані і податковим органом не наведено жодних доводів, чому надані документи не підтверджують інформацію, зазначену в податкових накладних.
Обсяг документів, які надаються платниками податку на додану вартість з метою усунення сумнівів у контролюючого органу щодо легальності відповідної операції, щодо якої складено податкову накладну, направлену для реєстрації в ЄРПН, хоч і визначений у Порядку № 520, проте завжди є унікальним та залежить від організації господарських взаємовідносин між суб`єктами господарювання, змісту договірних відносин між ними, а також особливостями законодавчого врегулювання діяльності тієї чи іншої сфери бізнесу.
Отже, правова конструкція пунктів 4 та 5 Порядку № 520 свідчить про те, що, по-перше, платник податків на власний розсуд обирає перелік документів, якими, як він вважає, підтверджується інформація податкових накладних, і не зобов`язаний подавати всі документи, які вказані у п. 5 чи формі рішення, як помилково вважає податковий орган, а по-друге, перелік документів у п. 5 не є виключним чи імперативним, тобто платник податку може підтверджувати інформацію й іншими документами, ніж ті, що зазначені у п. 5.
Також апеляційний суд зауважує, що на стадії реєстрації податкової накладної в ЄРПН платник податку повинен лише підтвердити інформацію, яка зазначена в такій податковій накладній, а питання реальності чи нереальності господарських відносин між контрагентами є предметом документальної перевірки платників податків.
Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних (розрахунків коригування до податкової накладної) критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства, а тому здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій контролюючого органу.
Таким чином, відповідачем-1 як суб`єктом владних повноважень не доведено належними доказами правомірність прийнятих ним рішень.
Зважаючи на недоведеність податковим органом наявності підстав для зупинення реєстрації поданої позивачем податкової накладної, наявність в останнього первинних документів, які підтверджують інформацію, викладену в поданій для реєстрації податковій накладній, а також, що такі документи та відповідні пояснення надавались контролюючому органу, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що Комісія протиправно відмовила в реєстрації зазначеної податкової накладної.
Відповідно до пп. 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України Єдиний реєстр податкових накладних – реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами
При цьому, згідно з нормами п. 19, 20 Порядку № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у разі, зокрема набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення).
Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.
Отже, реєстрація в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо зупинено, є повноваженням ДПС України, як правильного висновку дійшов і суд першої інстанції.
Стосовно посилань апелянта на дискреційність його повноважень колегія суддів зауважує, що дискреція повноважень означає можливість прийняття рішення з певної кількості можливих, кожне з яких є правильним, тобто можливість органу діяти при прийнятті рішення на власний розсуд. 
Однак у спірних правовідносинах відсутня дискреція повноважень відповідача, оскільки за наявності встановлення факту надання податкової накладної, яка відповідає вимогам чинного законодавства, і стосовно якої відсутні підстави для її зупинення та/або відмови в реєстрації, податковий орган зобов`язаний зареєструвати зазначену податкову накладну.
Відповідно до ч. 3 ст. 245 КАС України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних спірну податкову накладну.
Водночас посилання апелянта на положення п. 12 Порядку № 1246 є безпідставними, оскільки в даному випадку податковий орган повинен діяти відповідно до приписів п. 20 зазначеного Порядку.
Стосовно витрат на правничу допомогу за подання відзиву на апеляційну скаргу, апеляційний суд зазначає про таке.
Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом першим частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідача-1 представник позивача просить стягнути з апелянта на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 грн. 
Оцінюючи характер правової допомоги (послуги) у цій справі щодо змісту виконаних робіт, витраченому адвокатом часу, обсягу наданих послуг та значенню справи, колегія суддів зазначає, що предмет спору та характер спірних відносин не є складними, судова практика у цій категорії справ є сталою, подання відзиву на апеляційну скаргу не є обов`язковим, а тому вважає, що заява представника позивача про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань апелянта судових витрати на правничу допомогу за подання відзиву на апеляційну скаргу у розмірі 1000 грн є такою, що підлягає частковому задоволенню, оскільки відзив на апеляційну скаргу фактично обґрунтований доводами позовної заяви, співмірною до обсягу такої послуги як складання відзиву на апеляційну скаргу є сума в розмірі 100 (сто) гривень, які підлягають стягненню з апелянта.
ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову.
За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду – без змін.
Оскільки розгляд справи здійснений за правилами спрощеного позовного провадження, то постанова суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.
На підставі викладеного, керуючись ст. 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2022 року в адміністративній справі № 160/12733/22  залишити без змін.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кристал Текс» (ЄДРПОУ 41557424) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС Дніпропетровській області (ЄДРПОУ 44118658) витрати на професійну правничу допомогу за подання відзиву на апеляційну скаргу у розмірі 100 (сто) гривень.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя - доповідач                                                                      С.Ю. Чумак 

                               суддя                                                            С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                            І.В. Юрко