П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
30 січня 2023 року                                                                                        м. Київ
                                                                     
Справа № 755/15464/21
Апеляційне провадження №22-ц/824/4638/2023
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:                 судді-доповідача:                 Соколової В.В.
суддів:                                   Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» на рішення Дніпровського районного суду міста Києва ухваленого під головуванням судді Савлук Т.В. 02 листопада 2022 року у м. Києві, у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, 
 
В С Т А Н О В И В
 
В січні 2022 року представник ПАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по акту порушення № 03787 від 06 листопада 2020 року в розмірі 35402,29 грн, 3 % річних  378,27 грн, інфляційних втрат в розмірі 1325,2 грн та судових витрат 2270 грн. 
Позовна заява мотивована тим, що 04 липня 2016 року ними з відповідачем був укладений договір на постачання електричної енергії до нежитлового приміщення № 163-А, за адресою АДРЕСА_1 .  06 листопада 2020 року на об`єкті, який належить відповідачу на праві власності представниками позивача було виявлено порушення - а саме відсутність пломб з відбитками тавр ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», які встановлені на вводному АВ - пломба с12055836 та захисному екрані, під яким встановлено засіб комерційного обліку, пломба - с27890623. Відповідно до розрахунку проведеного комісією заборгованість відповідача за необліковану електроенергію становить 35402,29 грн. У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання позивач на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України має право на компенсацію  інфляційних витрат  в розмірі 13252 грн та 3 % річних в сумі 378,27 грн.
 
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 02 листопада 2022 року позов Приватного акціонерного товариства «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» до  ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - залишено без задоволення.
Рішення суду мотивовано тим, що 31 жовтня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено Договір дарування, відповідно до якого дарувальник подарував у дарунок, а обдарована прийняла у дарунок продовольчий магазин в арці між секціями А і Б, що розташований на АДРЕСА_2 . Позивач, будучи обізнаним із обставинами, що мають істотне значення в справі, не скористався процесуальним правом подати уточнену позовну заяву з викладенням позовних вимог про захист своїх прав та інтересів спрямовану до відповідача ОСОБА_2 , як власника приміщення продовольчого магазину в арці між секціями А і Б, що розташований на АДРЕСА_2 Таким чином, позивачем пред`явлені позовні вимоги до неналежного відповідача, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.
 
Не погодився з вказаним судовим рішення позивач, його представником подана апеляційна скарга, в  якій вказується про порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, вказують на те, що підставою позову було визначення порушення договірних зобов`язань відповідачем 1 ( ОСОБА_1 ). Дія договору укладеного між сторонами припиняється у разі отримання оператором системи від нового або попереднього власника (користувача) об`єкта споживання документального підтвердження факту заміни власника (користувача) цього об`єкта. При цьому за Правилами споживач зобов`язаний не пізніше ніж за 20 робочих днів до припинення користування електричною енергією письмово повідомити електропостачальника, оператора системи та постачальника послугу комерційного обліку про розірвання договорів та розрахуватись за електричну енергію, включаючи день виїзду. Такі дії відповідачем 1 ( ОСОБА_1 ) вчинені не були.
 Разом з тим в ході розгляду справи представник позивача звернувся з клопотанням про залучення співвідповідача ОСОБА_2 і просив розглядати справу з вимогами до двох відповідачів, і це клопотання було задоволено судом. А тому висновок суду першої інстанції про непред`явлення ними вимог до належного відповідача вважають безпідставним.
Наголошують на тому, що факт порушення зафіксований у встановленому законом порядку, на засіданні комісії відповідач 1 ( ОСОБА_1 ) не з`явився, розрахунок заборгованості за не обліковану енергію складений також у встановленому порядку, а  отже їх вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення. 
На підставі вищевикладеного, просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким позовні вимоги пред`явлені до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2  задовольнити повністю.
 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує на те, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та справедливим, відповідає нормам ст. 263 ЦПК України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і є безпідставними, а тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
В порядку ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів виходить з такого.
 
Судом встановлено, що Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські Електромережі» є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Київенерго», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та статутом цієї юридичної особи /а.с.8-15/.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та його архівної складової частини щодо об`єкта нерухомого майна від 26 березня 2016 року, ОСОБА_1 , є власником продовольчого магазину в арці між секціями А і Б, загальною площею 74.8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення 163а. ці дані підтверджені і копією договору купівлі-продажу від 26 березня 2016 року  /а.с.49-52/.
04 липня 2016 року між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та ОСОБА_1 укладено Договір про постачання електричної енергії №63242, відповідно до якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача за об`єктами споживача згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невід`ємною частиною, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невід`ємною частиною. Точка продажу електричної енергії: на межі балансової належності електроустановок споживача. Приєднання та дозволена потужність у точці підключення визначені в додатку «Перелік об`єктів споживача».
Відповідно до п. 9.4. Договору про постачання електричної енергії № 63242, цей договір набирає чинності з дня його підписання та укладається в строк до 31 грудня 2016 року. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. Договір може бути розірвано і в інший термін за ініціативою будь-якої сторони у порядку, визначеному законодавством України. У разі отримання постачальником підтвердженої інформації щодо відсутності права власності чи користування на об`єкт у споживача від третіх осіб, постачальник має право в односторонньому порядку розірвати договір. У такому випадку договір вважається розірваним через 20 днів після відправлення постачальником споживачу письмового повідомлення про розірвання договору з наступним припиненням електропостачання об`єктів згідно з договором /а.с.16-23/.
04 липня 2016 року між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду про надання додаткових інформаційних послуг до Договору № 63242 про постачання електричної енергії, відповідно до якого постачальник, у разі наявності технічної неможливості, має право інформувати споживача шляхом направлення смс-повідомлень, на телефонний номер споживача НОМЕР_1 або електронних повідомлень на адресу електронної пошти споживача  ІНФОРМАЦІЯ_1  щодо питань, пов`язаних з договірними відносинами між постачальником та споживачем /а.с.24-25/.
Відповідно до Додатку №4В до Договору №63242 від 04 липня 2016 року, міститься інформація: Найменування об`єкта точка приєднання: нежиле приміщення №163-а РУ-0,4 кВ3Б5441/1; адреса розташування об`єкта: АДРЕСА_1 ; дані про розрахункові засоби обліку: лічильник - №0078862, тип лічильника -НІК2303АРТН /а.с.32/.
21 квітня 2016 року згідно з Актом № 1471 здійснено технічну перевірку та опломбування засобів обліку електричної енергії /а.с.53/.
Згідно з актом від 21 травня 2020 року були встановлені пломби: с27890623 на захисному екрані лічильника, с27890622 на клемній кришці лічильника 52577967 вхідний код на кожусі лічильника, с12055836 на ввідному пристрої, 70154309 на оптопорті /а.с.54/.
06 листопада 2020 року під час перевірки за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено порушення п.п. 2 п. 8.4.2 ПРРЕЕ, відсутність пломб з відбитками тавр ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», які встановлено на ввідному АВ - пломба с12055836 та захисному екрані, під якими встановлено засіб комерційного обліку, пломба - с27890623, про що складено Акт про порушення № 03787 від 06 листопада 2020 року /а.с.55-57/.
06 листопада 2020 року провідним інженером Дорошенко П.В. ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», складено Акт про усунення порушення ПРРЕЕ №03787, відповідно до якого усунуто порушення, а саме: опломбовано згідно Акту №ТПД №024623, перевірка (заміна) розрахункового лічильника електроенергії виконана /а.с.59/.
02 грудня 2020 року Протоколом № 3236, який складений Комісією по розгляду актів порушення в складі: голова комісії: Іващенко О.О. - провідний юрисконсульт департаменту з правового забезпечення ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», та членів комісії: Степаненко С.Б. (таб. №36601624) - головний фахівець центру з технічного аудиту ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ»; Борисова Л.С. - фахівець відділу з розрахунків ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», прийнято рішення по розгляду акту про порушення від 06 листопада 2020 року №03787 про перенесення на наступне засідання комісії, у зв`язку з необхідністю доопрацювання матеріалів /а.с.60/.
Про призначену дату засідання комісії повідомлявся ОСОБА_1 /а.с.61-62/.
04 січня 2021 року у відповідності до вимог ПКЕЕН відбулося засідання комісії по розгляду акта про порушення № 03787 від 06 листопада 2020 року, з метою визначення правомірності складання акту та обсягу і вартості електроенергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ, яка підлягає оплаті споживачем. Встановлено, що споживач фізична особа ОСОБА_1 (о/р63242012) на об`єкті за адресою: АДРЕСА_1 , порушено облік електричної енергії: порушення п.п. 2 п. 8.4.2 ПРРЕЕ, відсутність пломб з відбитками тавр ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», які встановлено на ввідному АВ - пломба с12055836 та захисному екрані, під якими встановлено засіб комерційного обліку, пломба - с27890623. Та прийнято рішення про проведення нарахування згідно з пунктами №8.4.10 та за формулою №4 порядку, визначеного главою 8.4 розділу VII Правил роздрібного ринку електричної енергії. Потужність 20 кВт, згідно Договору. Тривалість роботи струмоприймачів протягом доби 8 год, 6 днів на тиждень, Кв=0,6. Період нарахування з 21 травня 2020 року по 06 листопада 2020 року (з останнього контрольного огляду приладів та кіл обліку). Всього підлягає до сплати за недовраховану електроенергію: 35402,29 грн. На вказану суму був складений розрахунок на ім`я споживача ОСОБА_1 /а.с.63-65/.
Однак, 31 жовтня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено Договір дарування, відповідно до якого дарувальник подарував у дарунок, а обдарована прийняла у дарунок продовольчий магазин в арці між секціями А і Б, що розташований на АДРЕСА_2 . Згідно з п. 11 Договору дарування, право власності у обдарованої виникає з моменту прийняття дарунку та державної реєстрації /а.с.91-92/.
Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31 жовтня 2019 року, ОСОБА_2 , є власником продовольчого магазину в арці між секціями А і Б, загальною площею 106,8 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 /а.с.93/.
 
Положеннями ч.4 ч. 5  ст. 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує та власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. 
Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
В порядку ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
 
Відповідно до ст.26 Закону України «Про електроенергетику» споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил користування електричною енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України.
Відповідно до п.1 Загальних положень  Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року, Правила регулюють відносини між громадянами та енергопостачальниками. Правила обов'язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності.
Відповідно до п.48 ПКЕЕН споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: порушення правил користування електричною енергією; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладу обліку.
Питання пов'язані з порядком виявлення, фіксації та розгляду фактів в тому числі і розкрадання електричної енергії врегульовані п.53 ПКЕЕН.
Пунктом 53 ПКЕЕН передбачено, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Енергопостачальник повідомляє споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату. Акт про порушення цих Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживача про час і дату засідання комісії. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу. У протоколі зазначається інформація про причетність споживача до порушення цих Правил. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року № 562 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. У разі відмови споживача від сплати вартості необлікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення). Якщо між споживачем і енергопостачальником не досягнуто згоди щодо користування електричною енергією, її оплати, збереження приладів обліку тощо, спірні питання вирішуються в установленому законодавством порядку.
 
В силу ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За змістом ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.
Згідно з ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.
Відповідно до положень ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.
В порядку ч.1 ст 367 ЦАК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з ч.6 ст.367 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
 
В доводах апеляційної скарги відповідач посилається на порушення норм процесуального права щодо неврахування залучення до участі у справі співвідповідача ОСОБА_2 . 
Так з матеріалів справи вбачається, що у  вересні 2021 року представник ПАТ «ДТЕК Київські Електромережі» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по акту порушення № 03787 від 06 листопада 2020 року в розмірі 35402,29 грн, 3 % річних  378,27 грн, інфляційні витрати в розмірі 1325,2 грн та судових витрат в розмірі 2270,00 грн.
Позовна заява мотивована наявністю договірних зобов`язань між сторонами у справі, що виникли на підставі договору від 04 липня 2016 року та встановлення порушення відповідачем правил користування електроенергією, що оформлено актом від  06 листопада 2020 року /а.с.1-5/.
У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_1 , вказав та надав докази на підтвердження обставин укладення 31 жовтня 2019 року між ним та ОСОБА_2 Договору дарування /а.с.82-93/.
01 лютого 2022 року позивачем була подана заява про залучення співвідповідача ОСОБА_2 , яка є власником  нежитлового приміщення № 163-А, за адресою АДРЕСА_1 . У п.3 цієї заяви міститься вимога: розглядати справу з позовними вимогами до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 /а.с.121-122/.
09 травня 2022 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про залучення ОСОБА_2 у якості співвідповідача в межах розгляду цивільної справи /а.с.125-128/.
 
За загальним правилом відповідач - це особа, яка, на думку позивача порушила, не визнала чи оспорила суб'єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв'язку з позовною вимогою, яка пред'являється до нього.
Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред'явленим позовом за наявності даних про те, що обов'язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. 
Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.
У межах даного предмета спору доказуванню підлягали обставини, пов`язані з встановленням обставин наявності:  договірних правовідносин між сторонами у справі; права у позивача і зобов`язань відповідачів у справі;  заборгованості за не обліковану електричну енергію за період, згідно з розрахунком,  з травня 2020 року по листопад 2020 року  у заявленому позивачем розмірі.
З наведених обставин справи вбачається, що в ході розгляду справи було встановлено, що первісний відповідач ОСОБА_1 , на підстав і договору дарування від 31 жовтня 2019 року передав ОСОБА_2 право власності на об`єкт нерухомості де позивачем був виявлений факт порушення правил постачання електроенергії.
Таким чином, станом на час виявлення факту порушення правил користування електричною енергією, який зафіксований в акті від 06 листопада 2020 року, відповідач ОСОБА_1 не був власником приміщення в якому надавались послуги з електропостачання позивачем і, відповідно, він не був споживачем цих послуг. А отже в частині вирішення позовних вимог пред`явлених до ОСОБА_1 , апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що ці вимоги пред`явлені до неналежного відповідача.
Доводи апеляційної скарги позивача про  відсутність здійснення повідомлення відповідачем  ОСОБА_1 про припинення користування електричною енергією не дають підстав для покладення на нього відповідальності за порушення правил користування електричною енергією, які мали місце після відчуження ним права власності, і припинення споживання послуг наданих позивачем за вказаною адресою.
Разом з тим, апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов в цілому  пред`явлений до неналежного відповідача у справі.
Новий власник приміщення в якому надавались послуги з електропостачання позивачем ОСОБА_2 за заявою позивача, ухвалою суду постановленою в порядку визначеному процесуальним законом, була залучена до участі у справі у якості співвідповідача. Однак, позивач після виявлення обставин зміни власника, і обставин наявності іншого власника, який і є споживачем електроенергії, на час виявлення порушення правил користування електричною енергією, не здійснив заяви про зміну підстав і предмету позову, не визначив зміст позовних вимог щодо кожного з  відповідачів.
Підставою позову було визначено порушення договірних зобов`язань відповідачем  ОСОБА_1 . Факт порушення правил користування електричною енергією зафіксований в акті від 06 листопада 2020 року відносно споживача ОСОБА_1 , про засідання комісії і про прийняте комісією рішення повідомлявся ОСОБА_1 , йому був виставлений рахунок про сплату за недообліковану енергію.
Позивач, на стадії розгляду справи судом першої інстанції, не визначив зміст позовних вимог до відповідача ОСОБА_2 та не надав доказів встановлення порушення нею правил користування електричною енергією.
Позовні вимоги про стягнення заборгованості, інфляційних втрат та 3 % річних, ґрунтуються на положеннях ч.2 ст.625 ЦК України, яка визначає міру відповідальності боржника за порушення грошового зобов`язання. Оскільки судом не встановлено наявності грошового зобов`язання відповідача ОСОБА_2 перед позивачем, то і правові підстави для стягнення з неї інфляційних втрат та 3 % річних також відсутні.
А отже підставою для відмови у задоволенні позовних вимог є недоведеність позовних вимог до співвідповідача  ОСОБА_2 .
Доводи апеляційної скарги позивача про  не укладення нею договору з позивачем є фактично іншою підставою позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції, а тому вони не приймаються і не розглядаються в суді апеляційної інстанції. 
У зв`язку з цим посилання позивача на обґрунтованість позовних вимог пред`явлених до двох відповідачів не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи апеляційним судом. 
Таким чином, доводи апеляційної скарги позивача знайшли своє підтвердження частково. Поряд з цим підстави для задоволення апеляційної скарги в повному обсязі і підстави для задоволення позовних вимог пред`явлених до двох відповідачів відсутні.
Наведене вище не було враховано судом першої інстанції,  чим допущено не повне з`ясування обставини справи, проте вказане не призвело до неправильного вирішення справи по суті. Тому рішення суду підлягає зміні в мотивувальній частині щодо співвідповідача ОСОБА_2 .
В порядку ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно з положеннями ч.ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, хоча доводи апеляційної скарги знайшли своє пітвердження частково, проте враховуючи відсутність підстав для задоволення заявлених позовних вимог, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для компенсації позивачеві понесених ним витрат на стадії розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій.
 
Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції
 
П О С Т А Н О В И В
 
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» - задовольнити частково.
Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 02 листопада 2022 року - змінити в мотивувальній частині щодо співвідповідача  ОСОБА_2 , виклавши її в редакції цієї постанови.
В іншій частині рішення суду - залишити без змін.
Постанова  набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач:                                                                             В.В. Соколова
 
Судді:                                                                                                 А.М. Андрієнко
 
                                                                                                            Н.В. Поліщук