У х в а л а  
 
27 грудня 2022 року
м. Київ
 
справа № 757/59675/19-ц
провадження № 61-10282ск22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О.,                       Фаловської І. М.,
 
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 червня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого      2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди,
 
В с т а н о в и в:
20 жовтня 2022 року представник ОСОБА_1 (далі -  заявник) - ОСОБА_2 (далі - представник) звернувся до Верховного Суду через систему «Електронний суд» з касаційною скаргою на рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 червня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2022 року.
У касаційній скарзі представник просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 червня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2022 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 07 листопада 2022 року касаційну скаргу на рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 червня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2022 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не міг перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали.
 
На виконання вимог указаної вище ухвали представник, у встановлений судом строк, надіслав заяву про усунення недоліків.
 
Разом з тим, ухвалою Верховного Суду від 29 листопада 2022 року продовжено представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , строк для усунення недоліків касаційної скарги, встановлений ухвалою Верховного Суду від 07 листопада              2022 року, який не міг перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали.
 
На виконання вимог указаної вище ухвали представник, у встановлений судом строк, надіслав заяву про усунення недоліків.
 
Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).
 
Відповідно до частини третьої статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
 
Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.
 
Указану касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження і представник порушує клопотання про поновлення цього строку, зазначаючи, що в судовому засіданні 17 лютого 2022 року було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення. З огляду на введення Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні воєнного стану з 5 години              30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжено, апеляційний суд тривалий час не здійснював прийом громадян, що не давало змоги представнику ознайомитися з відповідним рішенням. Крім того, представник вказує, що загальний доступ до Єдиного державного реєстру судових рішень закрито 24 лютого 2022 року та відновлено Державною судовою адміністрацією України лише 20 червня 2022 року. Копію постанови апеляційного суду отримано представником 19 вересня 2022 року в приміщенні суду першої інстанції, що підтверджується розпискою про вручення. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази направлення апеляційним судом копії оскаржуваної постанови стороні позивача. 
Як зазначає представник, касаційну скаргу ним подано протягом тридцяти днів з дня отримання копії оскаржуваної постанови.
На підтвердження вказаних обставин представником надано фотокопії матеріалів цивільної справи, з яких вбачається отримання представником копії оскаржуваної ухвали 19 вересня 2022 року. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази направлення апеляційним судом копії оскаржуваної постанови стороні позивача. 
Слід зазначити, що під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.
Основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду, а з боку держави не повинні чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права (рішення ЄСПЛ від 4 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції»).
Касаційний суд вважає, що, з урахуванням установлених обставин, представнику, на засадах верховенства права необхідно забезпечити доступ до незалежного і безстороннього вирішення спору за встановленою процедурою.
 
Наведені підстави та обставини вказують на відсутність зловживань               представником його процесуальними правами та, відповідно, свідчать про поважність причин пропуску строку для подання касаційної скарги.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту                 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави для відкриття касаційного провадження, передбачені пунктами 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Підставою касаційного оскарження рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 червня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від                  17 лютого 2022 року представник вказує застосування в оскаржуваному рішенні норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від                             21 лютого 2018 року у справі № 372/4899/15-ц, від 03 травня 2018 року у справі                 № 372/1010/16-ц, від 13 червня 2018 року у справі № 757/47925/15-ц, від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, від 20 вересня 2018 року у справі                                            № 686/23731/15-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 757/43355/16-ц, від                    13 березня 2019 року у справі № 462/32/17, від 02 жовтня 2019 року у справі                         № 815/110/16, від 27 листопада 2019 року у справі № 1540/4005/18, від 08 жовтня 2020 року у справі № 826/56/18. Крім того, зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
 
Оскільки із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається ймовірність неправильного застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що неможливо встановити без дослідження матеріалів справи, а тому з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду даної касаційної скарги та належної перевірки її доводів, наявна необхідність відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів даної справи.  
 
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
 
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
У х в а л и в:
 
Поновити представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 червня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 17 лютого 2022 року.
 
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 червня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди.
Витребувати з Печерського районного суду міста Києва матеріали цивільної справи № 757/59675/19-ц за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди.
Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                         В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська