ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2774/22  Номер провадження 33/814/633/23	Головуючий у 1-й інстанції Парахіна Є.В.  Доповідач ап. інст. Корсун О. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 року 	м. Полтава	

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участю: секретаря судового засідання Гринь А.В., представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  – адвоката Сергієнко Т.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Сергієнко Т.Г., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Ленінського районного суду м. Полтава від 16 вересня 2022 року
в с т а н о в и в:
Цією постановою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватою та накладено на неї адміністративне стягнення за ч.1 ст.184 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 850 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1  496 гривень 20 копійок судового збору на користь держави.
За постановою суду ОСОБА_1  визнано винуватою у неналежному виконанні нею батьківських обов`язків, визначених ст.150 СК України та ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», щодо виховання малолітньої дочки ОСОБА_2 , 2010 року народження, яка 18 липня 2022 року о 16 годині 36 хвилин по вул. Центральній, 15 у м. Полтава надіслала своїй подрузі в соціальній мережі «Telegram» стікер із зображенням жіночого статевого органу.
В апеляційній скарзі адвокат Сергієнко Т.Г. просить скасувати постанову Ленінського районного суду м. Полтава від 16 вересня 2022 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що місцевий суд не врахував те, що: в матеріалах провадження відсутні докази ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання, забезпечення належної освіти та медичного обслуговування ОСОБА_2 .
Суд апеляційної інстанції заслухав позицію представника на підтримку апеляційної скарги, думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про задоволення апеляційної скарги в попередньому судовому засіданні, допитав поліцейського. перевірив матеріали справи, дослідив доводи апеляційної скарги та дійшов висновку про те, що вона підлягає до задоволення з огляду на таке.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП судове рішення переглядається у межах доводів апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
За змістом ст.7 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
У силу ж ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених уст.255 КУпАП.
Однак, місцевий суд з достатньою повнотою не дослідив і не перевірив усіх обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про необхідність прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 .
За оскаржуваною постановою суд першої інстанції визнав доведеним і встановив те, що ОСОБА_1  неналежно виконувала батьківські обов`язки, визначені ст.150 СК України та ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», щодо виховання малолітньої дочки ОСОБА_2 , 2010 року народження, яка 18 липня 2022 року о 16 годині 36 хвилин по вул. Центральній, 15 у м. Полтава надіслала своїй подрузі в соціальній мережі «Telegram» стікер із зображенням жіночого статевого органу. Аналогічні за змістом фактичні обставини щодо вказаного діяння викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №018837 від 21 липня 2022 року (в тому числі, з урахуванням матеріалів, що надійшли після виконання постанови місцевого суду про повернення справи до відділу поліції для належного оформлення – а.с.1, 18).
Таким чином, за змістом наведених вище обставин неналежне виконання ОСОБА_1 її батьківських обов`язків проявилось і пов`язувалось виключно з фактом надіслання її дочкою 18 липня 2022 року о 16 годині 36 хвилин своїй подрузі в соціальній мережі «Telegram» стікера із зображенням жіночого статевого органу.
Між тим, з долучених до протоколу скріншотів з мобільного телефону вбачається, що таке листування в мережі «Telegram» між ОСОБА_2 та її подругою ОСОБА_3 відбувалось з 23 години 06 хвилин 14 липня 2022 року до 00 годин 06 хвилин 15 липня 2022 року (а.с.8-13). Будь-яких даних про листування в цій мережі 18 липня 2022 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 матеріали справи не містять.
Зазначене підтвердила й поліцейська ОСОБА_4 , яка складала протокол про адміністративне правопорушення та в судовому засіданні апеляційної інстанції повідомила, що у фабулі правопорушення вона зазначала не дату відповідного листування, у зв`язку з яким порушується питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а дату виявлення цього листування матір`ю ОСОБА_3 .
У поданій ОСОБА_5 до поліції заяві також йдеться про те, що назване вище листування її дочка показала їй 18 липня 2022 року приблизно о 10 годині, що в будь-якому випадку унеможливлює його здійснення 18 липня 2022 року о 16 годині 36 хвилин, про що констатовано в протоколі та постанові місцевого суду (а.с.4).
Проте, ОСОБА_1 не ставилось у вину здійснення ухилення нею від виконання батьківських обов`язків, що виявилось би у вчиненні її дочкою вказаних у протоколі дій 14, 15 липня 2022 року.
Тобто, складений у такий спосіб протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 завчасно унеможливлював притягнення останньої до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП, що залишилось поза увагою першої судової інстанції.
Окрім того, в оскаржуваній постанові встановлено факт неналежного виконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків, що не узгоджується з диспозицією ч.1 ст.184 КУпАП, якою передбачено відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов`язків.
Разом з цим, суд апеляційної інстанції зауважує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, наведених у протоколі про адміністративне правопорушення, та суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати зазначені в цьому протоколі обставини правопорушення.
Це узгоджується з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, за якою суд не має права самостійно редагувати фабулу адміністративного правопорушення, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.
У рішенні Європейського суду у справі «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року відображено послідовну рекомендацію цієї міжнародної установи про пріоритетність неформального розуміння поняття «обвинувачення» національними судами.
При цьому, в постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 року (справа №748/990/16-к, провадження №51-1290км18) наголошено на неприпустимості установлення судом дати правопорушення, яка не ставилась у вину особі, та виходу внаслідок цього за межі судового розгляду. Це рішення ухвалене за правилами однієї з найбільш близьких галузей права - КПК України, та апеляційний суд уважає його застосованим у даному випадку з огляду на схожість досліджуваних правовідносин.
Водночас, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за відсутності інших доказів безперечно не підтверджує винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке ставиться їй у вину, оскільки у протоколі викладаються фактичні обставини правопорушення, що повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували винуватість особи і не викликали сумнівів у суду.
За таких обставин, місцевий суд дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП, так як викладені в протоколі обставини не підтверджуються доказами по справі.
Ураховуючи відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, оскаржувану постанову належить скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Отже, апеляційна скарга, як наслідок, підлягає до задоволення.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу адвоката Сергієнко Т.Г., в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.
Постанову Ленінського районного суду м. Полтава від 16 вересня 2022 року щодо  ОСОБА_1  скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.
Постанова апеляційного є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                                 О.М. Корсун