ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року 
м. Київ

справа № 280/2814/21
адміністративне провадження № К/990/5263/23  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Юрченко В.П.,
суддів: Дашутіна І.В.,  Васильєвої І.А., 
 
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 7 липня 2022 року (головуючий суддя Головко О.В., судді: Суховаров А.В., Ясенова Т.І.) у справі №280/2814/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжспецтрансгаз" до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
УСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжспецтрансгаз» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області, у якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17 березня 2021 року №00033600902.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 17 березня 2021 року №00033600902, прийняте Головним управлінням ДПС у Запорізькій області.
Не погодившись із вказаним судовим рішенням, Головне управління ДПС у Запорізькій області подало апеляційну скаргу.
Третій апеляційний адміністративний суд ухвалою від 7 червня 2022 року відмовив у задоволенні клопотання Головного управлінням ДПС у Запорізькій області про відстрочення сплати судового збору, а подану ним апеляційну скаргу залишив без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з тим, що апеляційна скарга подана з пропуском, визначеного статтею 295 цього ж Кодексу, строку на апеляційне оскарження; пункту 1 частини п`ятої статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з тим, що до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору. Цією ж ухвалою суд визначив скаржнику строк, впродовж якого особа має право скористатися своїм правом та надати письмові пояснення з зазначенням поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження з підтвердженням таких обставин належними доказами, а також усунути недоліки апеляційної скарги в частині надання документа про сплату судового збору.
На виконання вимог ухвали від апелянта надійшла заява про усунення недоліків скарги. В обґрунтування поважності причин пропуску строку відповідач надав копію супровідного листа Третього апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2022 року, яким надійшла ухвала Третього апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2022 року про повернення апеляційної скарги Головного управління ДПС у Запорізькій області. Також апелянт просив продовжити строк для усунення недоліків апеляційної скарги в частині сплати судового збору у зв`язку з тим, що Головне управління ДПС у Запорізькій області не має можливості провести платежі за платіжними дорученнями про сплату судового збору в строк, встановлений ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 7 червня 2022 року.
Третій апеляційний адміністративний суд ухвалою від 7 липня 2022 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Запорізькій області на підставі пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки причини, зазначені апелянтом щодо пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, не підтверджені належними доказами.
Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, Головне управління ДПС у Запорізькій області, звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 7 липня 2022 року, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування доводів касаційної скарги скаржник зазначає, що реалізація права повторного звернення до суду апеляційної інстанції здійснена без зайвих зволікань, а тому просить забезпечити право на апеляційне оскарження. Стверджує, що вперше апеляційну скаргу було подано з дотримання строку на апеляційне оскарження.
ГУ ДПС також звертає увагу на неврахування апеляційним судом при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі №640/3393/19.
Позивач не реалізував право подати відзив на касаційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області.
Ухвалою від 23 лютого 2023 року Верховний Суд відкрив касаційне провадження у цій справі з метою перевірки доводів Головного управління ДПС у Запорізькій області про порушення апеляційним судом норм процесуального права.
Верховний Суд, переглянувши ухвалу апеляційного суду в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм процесуального права, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги з таких мотивів.
Вимоги до форми і змісту апеляційної скарги передбачені у статті 296 КАС України, пунктом 1 частини п`ятої якої передбачено, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Відповідно до частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Частиною другою статті 295 КАС України передбачено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:
1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;
2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, встановлених частиною другою статті 299 КАС України (частина третя статті 295 КАС України).
Згідно з частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (частина восьма статті 169 КАС України).
Відповідно до частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Згідно з частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (частина восьма статті 169 КАС України).
За змістом пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Таким чином, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою після закінчення строків, установлених статтею 295 КАС України, та якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.
Частинами першою та другою статті 44 КАС України передбачено, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо сплати судового збору.
Наведеною процесуальною нормою чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження, а також належного оформлення апеляційної скарги. Для цього особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
Положення статті 121 КАС України передбачають можливість продовження встановленого судом процесуального строку за заявою учасника.
Згідно з частиною першою статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
При цьому норми Кодексу адміністративного судочинства України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з врахуванням обставин у справі.
Отже, процесуальний строк звернення до суду покликаний забезпечувати принцип правової визначеності і є гарантією захисту прав сторін спору. Вирішуючи питання про поновлення строку звернення до суду або апеляційного оскарження, суди повинні надавати оцінку причинам, що зумовили пропуск строку.
На думку колегії суддів, сам по собі факт повернення апеляційної скарги не є поважною причиною пропуску строку, тому при вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин, суд має враховувати також і ті обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги, а також період часу, який сплинув з моменту, коли особа дізналась про відповідне рішення суду, яким чином діяла ця особа протягом зазначеного часу. Суди мають враховувати, чи вчинялись особою, яка має намір подати апеляційну скаргу, усіх можливих та залежних від неї дій у розумні строки, без невиправданих зволікань з метою виконання процесуального обов`язку щодо дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень.
З матеріалів справи слідує, що повернення вперше поданої апеляційної скарги було зумовлене тим, що апеляційна скарга Головного управління ДПС у Запорізькій області підписана особою, яка належним чином не підтвердила свої повноваження. 
Як вбачається з матеріалів справи, вперше відповідач оскаржив в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції в межах строку, визначеного статтею 295 КАС України. 
Звертаючись повторно з апеляційною скаргою ГУ ДПС судовий збір не сплатило, проте, знову просило відстрочити сплату судового збору. Крім того, апелянт просив поновити йому строк на апеляційне оскарження з тих підстав, що в Україні було введено воєнний стан, а у роботі працівників Державної податкової служби України та її територіальних підрозділів було встановлено простій.
Проте, залишаючи без руху повторно подану апеляційну скаргу, в тому числі, через неповажність приведених скаржником підстав пропуску строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції взагалі не надав жодної правової оцінки наведеним вище обставинам, не з`ясував, чи перебуває пропуск строку на апеляційне оскарження у причинному зв`язку із вказаними обставинами та не встановив, якими доказами вони підтверджуються.
Наведене свідчить про поверхневий підхід апеляційного суду до дослідження матеріалів апеляційної скарги та доводів ГУ ДПС, приведених в апеляційній скарзі в частині поновлення строку на апеляційне оскарження.
Враховуючи повторне подання відповідачем апеляційної скарги у стислі строки після отримання ухвали про повернення вперше поданої апеляційної скарги, що може свідчити про добросовісну процесуальну поведінку відповідача, а також враховуючи обов`язок суду сприяти учасникам справи у реалізації їх процесуальних прав з додержанням принципу розумності та пропорційності, висновок суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у цій конкретній справі не можна вважати таким, що прийнятий із додержанням балансу між метою забезпечення належної процесуальної поведінки сторони та забезпечення її права на апеляційне оскарження судового рішення.
У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження є передчасною і підлягає скасуванню, оскільки судом порушено норми процесуального права, наслідком чого стало порушення права скаржника на судовий захист.
Відповідно до частин першої і четвертої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанції і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
Враховуючи, що порушення норм процесуального права допущено судом апеляційної інстанції, справа підлягає направленню до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Керуючись статтями 341, 345, 353, 355, 356 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області задовольнити.
Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 7 липня 2022 року у справі №280/2814/21 скасувати.
Справу №280/2814/21 направити до Третього апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді	В.П. Юрченко І.В. Дашутін   І.А. Васильєва