Постанова
Іменем України                                       
 
19 січня 2023 року
м. Київ
 
справа № 824/2/22
провадження № 61-9190 ав 22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Коломієць Г. В., 
 
за участю секретаря судового засідання - Котелянець Н. В.,
 
учасники справи:
заявник (боржник) - товариство з обмеженою відповідальністю «Євротранстелеком», 
стягувач - ОСОБА_1 ,
заінтересовані особи: ОСОБА_2 , приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Авторгов Андрій Миколайович, 
 
за участю:
представника заявника (боржника) - Андросович Ганни Сергіївни 
представника стягувача - Поваляєва Олега Борисовича 
 
розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні Верховного Суду (м. Київ, проспект Повітрофлотський, 28) справу за заявою товариства 
з обмеженою відповідальністю «Євротранстелеком» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа 
на примусове виконання рішення Третейського суду для вирішення конкретного спору (суд AD HOC) від 29 грудня 2021 року, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «Євротранстелеком» 
про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою товариства 
з обмеженою відповідальністю «Євротранстелеком» на ухвалу Київського апеляційного суду від 06 вересня 2022 рокуу складі судді Сліпченка О. І.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Описова частина 
Короткий зміст вимог заяви
 
У червні 2022 року товариство з обмеженою відповідальністю «Євротранстелеком» (далі - ТОВ «Євротранстелеком», товариство) звернулося до Київського апеляційного суду, як до суду першої інстанції, 
із заявою про визнання виконавчого листа № 824/2/22 від 04 травня 
2022 року таким, що не підлягає виконанню.
В обґрунтування заяви зазначало, що рішенням Третейського суду 
для вирішення конкретного спору (суд AD HOC) від 29 грудня 2021 року, ухваленого у складі третейського судді Мазовецького В. П., позов 
ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 , ТОВ «Євротранстелеком» про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто солідарно з відповідачів на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 23 лютого 
2020 року № 23/02-20/П у розмірі 31 094 794,00 грн та витрати на сплату винагороди третейського судді у розмірі 32 500,00 грн.
У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Третейського суду для вирішення конкретного спору (суд AD HOC) від 29 грудня 2021 року, яку ухвалою Київського апеляційного суду від 03 лютого 2022 року (провадження № 22-вк/824/6/2022) було задоволено та постановлено видати виконавчі листи на примусове виконання указаного рішення Третейського суду.
На виконання ухвали Київського апеляційного суду від 03 лютого 2022 року судом 04 травня 2022 року було видано виконавчі листи № 824/2/22.
Заявник уважав, що встановлена рішенням Третейського суду заборгованість виникла на підставі сфальсифікованих документів, а саме підробленої довіреності від 23 лютого 2020 року № 23/02/2020-Д, виданої начебто товариством на ім`я ОСОБА_5 та договору поруки до договору позики від 21 квітня 2020 року № 1, укладеного між ОСОБА_2 (боржник), ТОВ «Євротранстелеком», в особі представника ОСОБА_5., (поручитель), та ОСОБА_6 . 
Ніяких господарських відносин із ОСОБА_2 товариство не мало, він невідомий заявнику. При цьому в матеріалах справи міститься копія вимоги ОСОБА_1 від 20 жовтня 2021 року про повернення коштів 
за договором позики від 23 лютого 2020 року № 23/02-20/П, на якій стоїть відмітка про особисте отримання особою ОСОБА_7 із проставленням печатки товариства. Ця особа заявнику також невідома, довіреність на вчинення 
від імені товариства будь-яких дій/правочинів не видавалася. 
У зв`язку з цими обставинами заявник звернувся до Шевченківської окружної прокуратури із заявою про вчинення злочину, про що 11 лютого 2022 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань 
за № 42022102100000033, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 15 (замах 
на кримінальне правопорушення), частиною четвертою статті 190 
КК України (шахрайство).
Крім того, у квітні 2022 року товариство звернулося до Печерського районного суду міста Києва із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , третя особа - ОСОБА_5 , про визнання договору поруки недійсним (справа № 757/10007/22).  
Заявник указував, що на даний час існують обставини та факти, що свідчать про відсутність обов`язку товариства з інших причин (частина друга 
статті 432 ЦПК України), а саме з причини його штучного створення стягувачем та іншими пов`язаними з ним особами. Безпідставні стягнення 
із товариства неіснуючої заборгованості створює обмеження прав заявника на вільне розпорядження власними коштами, а також перешкоджає діяльності підприємства з об`єктами критичної інфраструктури під час воєнного стану. 
З урахуванням наведеного, ТОВ «Євротранстелеком» просило суд: 
-       зупинити виконавче провадження від 10 травня 2022 року про стягнення з товариства на користь ОСОБА_1 заборгованості 
за договором позики від 23 лютого 2020 року № 23/02-20/П у розмірі 31 094 794,00 грн та витрати на сплату винагороди третейського судді у розмірі 32 500,00 грн; 
-       витребувати виконавчий лист № 824/2/22 від 04 травня 2022 року 
від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва 
Авторгова А. М; 
-       визнати виконавчий лист № 824/2/22 від 04 травня 2022 року, виданий Київським апеляційним судом таким, що не підлягає виконанню; 
-       стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Євротранстелеком» безпідставно одержані на підставі виконавчого листа № 824/2/22 
від 04 травня 2022 року грошові кошти у розмірі 2 396,97 грн. 
 
Короткий зміст судових рішень апеляційного суду, ухвалених як судом першої інстанції
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 вересня 2022 року заяву 
ТОВ «Євротранстелеком» про визнання виконавчого листа № 824/2/22 
від 04 травня 2022 року таким, що не підлягає виконанню, у справі 
за заявою ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Третейського суду для вирішення конкретного спору (суд AD HOC) від 29 грудня 2021 року, ухваленого у складі третейського судді Мазовецького В. П., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «Євротранстелеком» про стягнення заборгованості, залишено 
без задоволення.
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що згідно з частинами першою та другою статті 432 ЦПК України виконавчий документ може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю 
чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» 
є закінчення виконавчого провадження. Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові. 
Під час розгляду заяви ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа 
на примусове виконання рішення Третейського суду для вирішення конкретного спору (суд AD HOC) від 29 грудня 2021 року (провадження 
№ 22-вк/824/46/2022), підстав для відмови у видачі виконавчого листа 
на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених 
статтею 486 ЦПК України, судом встановлено не було. 
Суд указав, що доказів на підтвердження того, що товариство не вчиняло будь-які правочини, спрямовані на укладення договору позики від 23 лютого 2020 року № 23/02-20/П та договору поруки до договору позики 
від 21 квітня 2020 року № 1, на підставі яких виникла заборгованість перед ОСОБА_1 , заявником не надано, як і не зазначено обґрунтованих підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, тоді як усі наведені доводи ґрунтуються на припущеннях.  
Самі по собі посилання заявника на наявність кримінальних проваджень, цивільних справ, предметом розгляду яких є чинність договорів на підставі яких стягнуто заборгованість із товариства, не можуть бути підставою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, оскільки наразі підстав, передбачених законом, не встановлено.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 вересня 2022 року 
в задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі Київського апеляційного суду від 06 вересня 2022 року відмовлено.
 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
 
У вересні 2022 року ТОВ «Євротранстелеком» звернулося до Верховного Суду з апеляційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду 
від 06 вересня 2022 року, в якій, посилаючись на порушення Київським апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву товариства у повному обсязі.
 
Надходження апеляційної скарги до Верховного Суду та рух справи
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду 
від 23 вересня 2022 року апеляційну скаргу ТОВ «Євротранстелеком» залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків, а саме запропоновано заявнику сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2 481,00 грн та надати суду документи, що підтверджують його сплату. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено 
про наслідки її невиконання.
На виконання вимог указаної ухвали Верховного Суду заявником надано докази, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 2 481,00 грн.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 вересня 2022 року відкрито апеляційне провадження у цій справі. Витребувано вищевказану цивільну справу 
з Київського апеляційного суду. Надіслано іншим учасникам справи копію апеляційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснено їм право подати відзив на апеляційну скаргу.
У жовтні 2022 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 27 жовтня 2022 року закінчено підготовчі дії 
у справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. 
18 листопада 2022 року на адресу Верховного Суду надійшла заява 
ТОВ «Євротранстелеком» про зупинення провадження у вказаній справі 
до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 346/2888/22 
за позовом товариства до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про визнання правочинів, на підставі яких виникла заборгованість, недійсними, 
яка розглядається Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області. 
 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу 
 
Апеляційна скарга ТОВ «Євротранстелеком» мотивована тим, що Київський апеляційний суд дійшов помилкового висновку про те, що виконавчий лист у цій справі видано правомірно, оскільки не надано доказів невчинення товариством дій/правочинів, спрямованих на укладення договору, 
на підставі якого виникла заборгованість, та не надав належної оцінки доводам заявника і наданим ним доказам. 
У рішенні Третейського суду для вирішення конкретного спору (суд AD HOC) від 29 грудня 2021 року та у договорі поруки від 21 квітня 2020 року № 1 містяться посилання на різні номери та дати договорів поруки та позики. Однак, ані третейський суд, ані Київський апеляційний суд не надали вказаному належну оцінку. Такі обставини взагалі вказують на те, 
що рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, що є підставою для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду (пункт 4 
частини першої статті 486 ЦПК України).
Подання заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, зумовлено в першу чергу необхідністю термінового зупинення примусового стягнення із товариства неіснуючої заборгованості 
за виконавчими листами, що призводить до блокування діяльності товариства. 
Заявник уважає, що навів достатні доводи щодо «штучності» створення заборгованості й надав належні докази на підтвердження наявності підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, зокрема копію заяви ОСОБА_5 про визнання ним позову та копію закордонного паспорту ОСОБА_5 , що підтверджує перебування останнього за межами України у день укладення договору поруки 21 квітня 2020 року, тобто його фальсифікацію. Вказаному оцінку апеляційним судом надано не було.
Крім цього, вказує, що у Коломийському міськрайонному суді 
Івано-Франківській області знаходиться цивільна справа № 346/2888/22 
за позовом ТОВ «Євротранстелеком» до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 
про визнання довіреності від 23 лютого 2020 року № 23/02/2020-Д 
та договору поруки до договору позики від 21 квітня 2020 року № 1, включаючи третейську угоду, що міститься у цьому договорі поруки, недійсними. 
 
Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу 
 
У жовтні 2022 року до Верховного Суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника ОСОБА_1 - адвоката Поваляєва О. Б., 
в якому просить залишити оскаржувану ухвалу апеляційного суду без змін, 
а апеляційну скаргу товариства - без задоволення. Вважає, що подана апеляційна скарга є зловживанням правом та «використання права на зло». 
 
Короткий зміст доводів учасників справи 
 
Представник заявника (боржника) ТОВ «Євротранстелеком» у судовому засіданні підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити з підстав, наведених у скарзі. 
Представник ОСОБА_1 у судовому засіданні вказав на необґрунтованості доводів апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення з підстав, наведених у відзиві. 
Стягувач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Про день, час 
і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за наявною 
у матеріалах справи адресою, про причини неявки не повідомив.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день, час 
та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки 
в судове засідання не повідомили.
 
Фактичні обставини справи
 
Рішенням Третейського суду для вирішення конкретного спору (суд AD HOC) від 29 грудня 2021 року, ухваленим у складі третейського судді Мазовецького Віталія Петровича, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «Євротранстелеком» задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 
та ТОВ «Євротранстелеком» на користь ОСОБА_1 заборгованість 
за договором позики від 23 лютого 2020 року № 23/02-20/П у розмірі 
31 094 794,00 грн та витрати на сплату винагороди третейського судді 
у розмірі 32 500,00 грн (а. с. 2-5, т. 1).
Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 лютого 2022 року заяву ОСОБА_1 задоволено, видано виконавчий лист на примусове виконання рішення Третейського суду для вирішення конкретного спору (суд AD HOC) від 29 грудня 2021 року, ухваленого у складі третейського судді Мазовецького В. П. про солідарне стягнення з ОСОБА_2 
та ТОВ «Євротранстелеком» на користь ОСОБА_1 заборгованості 
за договором позики від 23 лютого 2020 року № 23/02-20/П у розмірі 
31 094 794,00 грн та про солідарне стягнення з ОСОБА_2 
та ТОВ «Євротранстелеком» на користь ОСОБА_1 витрат на сплату винагороди третейського судді у розмірі 32 500,00 грн (а. с. 81-83, т. 1).
04 травня 2022 року Київський апеляційний суд видав виконавчі листи 
на підставі ухвали Київського апеляційного суду від 03 лютого 2022 року.
 
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
 
Частиною другою статті 24, частиною другою статті 351 ЦПК України передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
Відповідно до частин першої, третьої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, 
з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги та наявні у справі матеріали, колегія суддів дійшла таких висновків.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.
За змістом статей 483 та 485 ЦПК України питання видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду розглядається судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду, яка подається до апеляційного суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом. При розгляді справи суд встановлює наявність 
чи відсутність підстав для відмови у видачі виконавчого листа 
на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених 
статтею 486 цього Кодексу. 
Згідно зі статтею 486 ЦПК України суд відмовляє у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо: 1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу виконавчого листа рішення третейського суду скасовано судом; 2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 
3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею виконавчого листа, а причини його пропуску не визнані судом поважними; 4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, 
що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 5) третейська угода визнана недійсною; 6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом; 8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу суду відповідну справу; 9) третейський суд вирішив питання про права 
та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.
Відповідно до частини першої та другої статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю 
або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,+
 відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України 
«Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.
У справі, яка переглядається, встановлено, що рішенням Третейського суду для вирішення конкретного спору (суд AD HOC) від 29 грудня 2021 року, ухваленого у складі третейського судді Мазовецького Віталія Петровича, позов ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 , ТОВ «Євротранстелеком» 
про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість за договором позики від 23 лютого 2020 року № 23/02-20/П 
у розмірі 31 094 794,00 грн та витрати на сплату винагороди третейського судді у розмірі 32 500,00 грн.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 лютого 2022 року (провадження № 22-вк/824/6/2022) було задоволено заяву ОСОБА_1 та постановлено видати виконавчі листи на примусове виконання указаного рішення Третейського суду.
На виконання ухвали Київського апеляційного суду від 03 лютого 2022 року 04 травня 2022 року судом видано виконавчі листи № 824/2/22.
Заявник, як на підставу для задоволення заяви в цій справі, крім вищенаведеного, посилався на частину другу статті 432 ЦПК України, зокрема, відсутність обов`язку товариства з інших причин, а саме, з причини його штучного створення стягувачем та іншими пов`язаними з ним особами.
Разом із цим, законодавець не дав чіткого визначення «інших причин» 
для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у частині другій статті 432 ЦПК України.
При цьому словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад: в апеляційному чи касаційному порядку скасовано або змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.
Як правильно зазначено в оскаржуваному судовому рішенні Київського апеляційного суду, підстави для визнання виконавчого документа таким, 
що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.
Процесуально-правовими підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа 
за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково 
за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості 
її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа 
до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа 
до виконання.
До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.
Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться 
у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.
Отже, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.
Зазначене узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним 
у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 2-4671/11, провадження 
№ 61-45337св18.
У зазначеній категорії справ саме на суд покладено обов`язок встановити, 
з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.
Отже, закон не передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом 
і є належним виконавчим документом.
Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, 
що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.
До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц, провадження № 61-43447св18, 
від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20, провадження 
№ 61-10482ав21, від 09 червня 2022 року у справі № 2-118/2001, провадження № 61-1762ав22, та інших. 
Таким чином, Київський апеляційний суд зробив правильний висновок, 
що у даній справі заявником не доведено обставин, на які він посилався 
в обґрунтування заявлених вимог, за яких виконавчий лист може бути визнано таким, що не підлягає виконанню.
Київський апеляційний суд також правильно посилався й на те, що самі 
по собі твердження заявника щодо наявності кримінальних проваджень, цивільних справ, предметом розгляду яких є чинність договорів на підставі яких стягнуто заборгованість із товариства, не можуть бути достатньою підставою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Більше того, саме при розгляді вказаних цивільних справ буде встановлено наявність/відсутність обов`язку ТОВ «Євротранстелеком» перед ОСОБА_1 . При цьому, «штучність» договору позики при розгляді цієї заяви не може бути встановлено.
Верховний Суд звертає увагу на доводи апеляційної скарги про те, 
що подання ТОВ «Євротранстелеком» заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, зумовлено необхідністю термінового зупинення примусового його виконання. 
Проте, вказане не є підставою для визнання виконавчого листа таким, 
що не підлягає виконанню, оскільки відсутні для цього підстави. 
Більше того, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, безпосередньо пов`язане із питанням набрання судовим рішенням законної сили, одним із проявів якого є реалізованість судового рішення. Рішення третейського суду реалізоване ухвалою Київського апеляційного суду 
від 03 лютого 2022 року про видачу виконавчого листа на його примусове виконання і таке рішення третейського суду не скасовано. 
Отже, при визнанні виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відбувається по суті ревізія здійсненності як однієї з властивостей судового рішення або ж ревізія факту видачі виконавчого листа. Таких підстав немає. 
Апеляційний суд, як суд першої інстанції, належним чином оцінив доводи сторін і наявні в матеріалах справи докази, й обґрунтовано відхилив доводи ТОВ «Євротранстелеком», як такі, що ґрунтуються на припущеннях, 
а на припущеннях суду заборонено ухвалювати судове рішення 
(частина шоста статті 81 ЦПК України).
Доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують, а тому відхиляються Верховним Судом. 
З урахуванням наведеного, за наявності судового рішення третейського суду про стягнення боргу, яке набрало законної сили та підлягає виконанню, заявник при зверненні до Київського апеляційного суду, як суду першої інстанції, із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не довів належними та допустимими доказами, що його обов`язок припинився саме з зазначених у заяві причин, що відповідно 
до положень статей 12, 81 ЦПК України було його процесуальним обов`язком.
Оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону, оскільки ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків апеляційного суду, як суду першої інстанції,
не спростовують.
Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, встановивши відсутність підстав для скасування ухвали Київського апеляційного суду від 06 вересня 2022 року, Верховний Суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, 
а оскаржуваної ухвали - без змін.
Оскільки апеляційну скаргу ТОВ «Євротранстелеком» залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених 
у зв`язку з розглядом справи в апеляційному порядку, немає. 
Щодо заяви ТОВ «Євротранстелеком» про зупинення провадження у справі 
Відповідно до вимог частини третьої статті 210 ЦПК України провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу.
Підстава, за якою представник ТОВ «Євротранстелеком» просить зупинити провадження у цій справі, зазначена у пункті 6 частини першої статті 251 ЦПК України. 
При цьому розгляд справи по суті завершено судом першої інстанції постановленням 06 вересня 2022 року судового рішення, а заява 
про зупинення провадження у справі подана до Верховного Суду лише 
у листопаді 2022 року. Клопотання про поновлення процесуального строку на її подання не заявлено, а тому згідно з вимогами статті 126 ЦПК України така заява залишається без розгляду. 
Керуючись статтями 24, 210, 259, 268, 351, 368, 375, 381-384 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Євротранстелеком» про зупинення провадження у справі залишити без розгляду. 
Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Євротранстелеком» залишити без задоволення.
Ухвалу Київського апеляційного суду від 06 вересня 2022 року залишити 
без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня 
її прийняття і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                               Д. Д. Луспеник
                                                                                                            Б. І. Гулько 
                                                                                                            Г. В. Коломієць