ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року
м. Хмельницький

Справа № 686/25550/20
Провадження № 22-ц/4820/393/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на утримання майна за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 8 грудня 2022 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з уточненим у подальшому позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів на утримання майна.
ОСОБА_1 зазначила, що вона є власником 43/100 частки квартири АДРЕСА_1 (далі – квартира). Інші 57/100 частки квартири належать на праві власності ОСОБА_2 , яка постійно проживає у квартирі та користується електричною енергією. У період з 1 жовтня 2017 року до 1 жовтня 2020 року позивачка сплатила 5 842 грн 55 коп. особистих коштів за послуги з електропостачання. У свою чергу, ОСОБА_2 не бере участі в оплаті комунальних послуг.
За таких обставин ОСОБА_1 просила суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 2 350 грн 21 коп. коштів, сплачених за житлово-комунальні послуги з постачання електричної енергії.

Короткий зміст рішень суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 вересня 2021 року позов задоволено.
Стягнено з ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1  2 350 грн 21 коп. грошових коштів на утримання майна.
Додатковим рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 8 грудня 2022 року стягнено з ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 840 грн 80 коп. судового збору. У стягненні 2 000 грн витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.
Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції керувався тим, що ОСОБА_1 сплатила судовий збір за подання позову у розмірі 840 грн 80 коп. Одночасно з ухваленням рішення про задоволення позову суд не вирішив питання про судові витрати, тому понесені позивачкою витрати зі сплати судового збору слід присудити з  ОСОБА_2 . Оскільки  ОСОБА_1 не довела своїх витрат на професійну правничу допомогу, то ці витрати не можуть бути покладені на відповідачку.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі  ОСОБА_2 просить скасувати стягнення з неї на користь ОСОБА_1 840 грн 80 коп. судового збору посилаючись на те, що при поданні позовної заяви до суду вона сплатила судовий збір, отже, повторна сплата судового збору є неправомірною.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_1 не подала відзив на апеляційну скаргу.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції

ОСОБА_2 не оскаржує додаткове рішення суду в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, а тому згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку в цій частині рішення суду не переглядається.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

Позовна заява ОСОБА_1 містить вимогу майнового характеру з ціною позову 2 350 грн 21 коп.
За подання до суду позову ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 840 грн 80 коп.
Позов ОСОБА_1 задоволено.
Одночасно з ухваленням рішення по суті спору суд не вирішив питання про судові витрати.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України від 8 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір» (далі – Закон №3674-VI).
За змістом пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону №3674-VI за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
В силу ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:  чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;  чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;  поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;  дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).  Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування обґрунтовано понесених судових витрат, у тому числі витрат із сплати судового збору.
Встановивши, що ОСОБА_1 обґрунтовано понесла витрати зі сплати судового збору за подання позову у розмірі 840 грн 80 коп. (2102?0,4), а питання про їх розподіл не було вирішено судом одночасно з ухваленням основного рішення про задоволення позову, суд першої інстанції правомірно присудив ці витрати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за додатковим рішенням.
Доводи апеляційної скарги про сплату ОСОБА_2 судового збору за подання позову не відповідають фактичним обставинам справи.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Додаткове рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 8 грудня 2022 року – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді:        О.І. Ярмолюк

       Л.М. Грох

       Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції – Салоїд Н.М.                
Доповідач – Ярмолюк О.І.                                                        Категорія 59