ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 р.	Справа № 520/20925/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: П`янової Я.В. ,  Любчич Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання Кролівець П.О.,
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2021, головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022 по справі № 520/20925/21
          за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аналітик Фінанс"
       до   Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Дмитра Анатолійовича                    
          про скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом та просить суд скасувати постанову приватного виконавця Бабенка Дмитра Анатолійовича про закінчення виконавчого провадження від 08.12.2020 ВП № 57697131.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2021 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Аналітик Фінанс"  до Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Дмитра Анатолійовича про скасування постанови – задоволений.
Скасовано постанову приватного виконавця Бабенка Д.А. про закінчення виконавчого провадження від 08.12.2020 ВП № 57697131.
Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аналітик Фінанс"  за рахунок Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Дмитра Анатолійовича  судовий збір у розмірі 2 270,00 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.
ОСОБА_1 , не погодившись з даним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.
На підставі частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,  перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що  17.06.2005 між  Акціонерно – комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту № 2833/33-27/33/5-089 відповідно до якого Кредитор надає ОСОБА_2 грошові кошти в сумі   11 500 (одинадцять тисяч п`ятсот) доларів США зі сплатою 12.5 (дванадцять цілих п`ять десятих) процентів річних. В якості забезпечення Позичальником виконання своїх зобов`язань щодо погашення Кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої іпотекою вимоги, вдень укладення цього Договору Кредитор укладає з Позичальником іпотечний договір, за умовами якого Позичальник передає Кредитору в іпотеку нерухоме майно, для придбання якого згідно з п. 1.2. цього Договору, надається Кредит, заставною вартістю 66 500 грн. коп. (шістдесят шість тисяч п`ятсот) гривень.
17.06.2005 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» (далі - Іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (далі- Ігютекодавець) було укладено іпотечний договір № 833/34-27/33/5-142. За умовами Іпотечного договору Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю у якості забезпечення виконання Іпотекодавцем зобов`язань за Договором кредиту №833/33-27/33/5-089 від 17.06.2005 року наступне нерухоме майно : однокімнатну квартиру за адресою   АДРЕСА_1 .
02.02.2016 винесено заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова по справі № 638/11387/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість у розмірі 18328 грн. 56 коп. яка розрахована станом на 04.09.2014.
14.11.2018 було відкрито виконавче провадження № 57697131 на підставі Виконавчого листа від 30.03.2017 № 638/11387/15-ц, за яким боржником виступає ОСОБА_1 , а стягувачем - ПАТ «Укрсоцбанк».
ТОВ «Аналітик Фінанс», відповідно до договору факторингу від 16 вересня 2020 року № 411/ФК-20 та договору передачі прав за Іпотечним договором № 833/34-27/33/5-142, що посвідчений 17.06.2005 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Курас С.О., та зареєстрований в реєстрі від 18.09.2020 № 956, є правонаступником ТОВ «Діджи Фінанс» за кредитним договором від 17.06.2005 № 833/33-27/33/5-089 (далі - Кредитний договір), що укладений між відповідачем та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» (правонаступником якого є АТ «АЛЬФА-БАНК») та Іпотечним договором № 833/34-27/33/5-142, шо посвідчений 17.06.2005 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Курас С.О.. та зареєстрований у реєстрі за № 956. стосовно однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
24.11.2020 ОСОБА_1 надано ТОВ «Аналітик Фінанс» відповідь на вимогу про усунення порушення зобов`язання. Відповідно до цієї відповіді ОСОБА_1 визнавав заборгованість за Кредитним договором від 17.06.2005 № 833/33-27/33/5-089, пропонуючи врегулювати питання заборгованості шляхом сплати 58 000 грн (еквівалент 2000 дол.), що значно відрізнялося від фактичної суми заборгованості перед ТОВ «Аналітик Фінанс». Проте фактично право вимоги ТОВ «Аналітик Фінанс» визнане.
08.12.2020 ОСОБА_3 завершив виконавче провадження .№ 57697131 на підставі надходження коштів від боржника, проігнорувавши повідомлення ТОВ «Аналітик Фінанс» про те, що кредитора ОСОБА_1 змінено на ТОВ «Аналітик Фінанс».
21.10.2021 ТОВ «Аналітик Фінанс» надіслало заяву до приватного виконавця Бабенко Д.А. про скасування постанови про закриття виконавчого провадження та поновлення відповідного виконавчого провадження, посилаючись на те, що боржником сплачена неналежна сума у зв`язку зі зміною курсу валюти та на користь неналежного кредитора.
22.10.2021 приватний виконавець Бабенко Д.А. надіслав відповідь, якої відмовив у скасуванні постанови про закриття виконавчого провадження та відповідного його поновлення.
Не погодившись із вказаними діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
          Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог та  не доведеності відповідачем правомірності прийнятого   ним рішення. 
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.
          Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є  Закон України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).
Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частина перша статті 5 зазначеного Закону передбачає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
За правилами частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.
За статтею 2 Закону № 1404-VIII,  виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Частиною першою статті 13 Закону № 1404-VIII встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим    Законом    та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до пункту 1 частини першої    статті 18 Закону № 1404-VIII     виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим    Законом    заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (пункт 1 частини третьої, частина четверта статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).
Згідно з ч. 1 ст. 63 Закону № 1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга    статті 63 Закону № 1404-VIII.
Пунктом 21 розділу ІІІ інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, встановлено, що у разі надходження на рахунок органу державної виконавчої служби коштів, стягнутих з боржника, достатніх для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника, виконавець після підготовки розпорядження державного виконавця, передбаченого п. 13 розділу VII цієї Інструкції, виносить постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону.
Приписи пункту 9 частини першої, частини другої, частини третьої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»     обумовлюють, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.
Згідно з ч. 1 ст. 41 Закону № 1404-VIII у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.
Відповідно до ст. 47 Закону № 1404-VIII грошові суми, стягнуті з боржника зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця. Стягувачу - фізичній особі стягнуті з боржника кошти перераховуються виконавцем на зазначений у заяві про примусове виконання рішення рахунок у банку або іншій фінансовій установі (заяві про зміну реквізитів рахунку у банку або іншій фінансовій установі) чи надсилаються на адресу стягувача поштовим переказом не пізніше наступного робочого дня з дня надходження таких коштів на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця.
Спірним у справі є правомірність прийняття приватним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження через фактичне виконання в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом.
Так, у постанові про закінчення виконавчого провадження від 08.12.2020 № 57697131 зазначалося, що приватним виконавцем виконавче провадження  № 57697131 закінчене у зв`язку із надходженням коштів, яких достатньо для задоволення вимог стягувана за виконавчим документом. 
Суд зазначає, що на момент надходження коштів, кредитор ОСОБА_1 за відповідним кредитним договором був ТОВ «Аналітик Фінанс» відповідно до Договору факторингу, а не ПАТ «Укрсоцбанк», як зазначено в постанові, що оскаржується.
Однак, кошти на рахунок стягувана, ТОВ «Аналітик Фінанс» як чинного кредитора ОСОБА_1 не перераховані.
Крім того, відповідно до частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону (пункт 1); звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення (пункт 10); здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом (пункт 22).
Отже, Законом № 1404-VIII на державного виконавця покладено обов`язок перевіряти виконання рішення боржником
Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі №554/10283/18.
Проте під час розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено, що будь-яких заходів щодо перевірки фактичного виконання рішення суду у повному обсязі на користь належного кредитора проведено не було.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що боржник виконав рішення суду на користь неналежного кредитора та в неналежному розмірі (без урахування валюти кредитування), у зв`язку із чим ТОВ «Аналітик Фінанс» як новий кредитор, позбавлений можливості задовольнити свої вимоги за рахунок коштів, що перебувають на рахунку приватного виконавця у зв`язку із закриттям виконавчого провадження № 57697131, тому постанова приватного виконавця Бабенка Дмитра Анатолійовича про закінчення виконавчого провадження від 08.12.2020 ВП № 57697131 підлягає скасуванню.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2021 по справі № 520/20925/21  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін	
Судді	   	Я.В. П`янова    Л.В. Любчич