УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2023 року
м. Київ
Справа № 208/4254/19
Провадження № 51 - 751 ск 23
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 лютого 2022 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 03 листопада 2022 року щодо ОСОБА_4 ,
встановив:
Вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 лютого 2022 року, залишеним без зміни ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 03 листопада 2022 року, ОСОБА_4 засуджено за                    ст. 328 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. На підставі статей 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік і на нього покладено відповідні обов`язки.
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд судових рішень в касаційному порядку.
Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 КПК України. 
Так, в порушення вимог ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі захисник не зазначає в чому саме, на його думку, полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень як вироку, так і ухвали апеляційного суду відповідно до положень  ст. 438 ч. 1 КПК України і доводи на обґрунтування цього. 
При цьому, захиснику необхідно врахувати, що обставини щодо неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, визначення яких дано у статтях 410 та 411 КПК України та на які є посилання в касаційній скарзі, не є відповідно до вимог ст. 438 ч. 1 КПК України предметом дослідження та перевірки касаційним судом.
Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу,має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, допущені судом при його винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Крім того, захисник у своїй касаційні скарзі зазначає прохання про скасування судових рішень і закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , проте підстави та доводи на обґрунтування цього не наводить. 
Також відповідно до ст. 427 ч. 3 КПК України якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, проте зі змісту касаційної скарги не вбачається думка особи щодо бажання чи небажання брати участь у касаційному розгляді.  
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргузахисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5  без руху.
Встановити захиснику ОСОБА_5 п`ятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.  
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	ОСОБА_3