Справа №591/4206/22 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сибільов О. В.	
Номер провадження 33/816/129/23 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю  захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Лопаткіна О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за спільною апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника - адвоката Лопаткіна О.В. на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 16 листопада 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп. 

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 06 вересня 2022 року о 21 год. 50 хв. керував автомобілем Renault Megane, н.з. НОМЕР_1 в м. Суми по пр. М.Лушпи, 29, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода, від проходження огляду відповідно до встановленого порядку на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора алкотест «Drager» та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та адвокат Лопаткін О.В. подали спільну апеляційну скаргу, в якій просили скасувати дану постанову, а провадження закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянти вказують, що постанова є незаконною, обставини зазначенні в постанові не відповідають фактичним обставинам справи, справа була розглянута в порушення права на захист, з недотриманням норм матеріального та процесуального права, а отже є незаконною та підлягає скасуванню. Судом при розгляді справи не були дотримані вимоги ст.ст. 7, 245, 251, 252, 256, 266, 268, 280, 283, КУпАП., постанова винесена в порушення принципу законності та верховенства права, з недотриманням практики Європейського Суду з прав людини.
Зазначають, що при притягненні ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності, суд розглянув справу на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, який не відповідає вимогам ст. 254-256 КУпАП, зокрема, копії даного протоколу ОСОБА_1 , ніхто з поліцейських так і не вручив, на місці зупинки транспортного засобу.
Сторона захисту вважає, що справа підлягає закриттю на підставі ст. 247 КУпАП, оскільки при притягненні до відповідальності ОСОБА_1 , безпосередньо при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками поліції були допущенні грубі порушення вимог ст.ст.251, 252, 268,130 ч.1, 266 КУпАП, а також вимоги Наказу МВС України № 1395 від 07.11.2015 «Про затвердження інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі». Наказу 1452/735 від 09.11.2015 року «Про затвердження інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що унеможливлює притягненню ОСОБА_1 , до відповідальності, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вказують, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази того що, ОСОБА_1 є суб`єктом вказаного складу адміністративного правопорушення. 
Однак, згідно до відеозаписів, які наявні у справі, то на них не зафіксовано щоб ОСОБА_1 погодився з пред`явленим йому звинуваченням в керуванні транспортним засобом. А також не зафіксовано, щоб ОСОБА_1 відмовився пройти огляд в закладі охорони здоров`я.
Вказують, що справа була розглянута в порушення ст.268 КУпАП, за відсутності ОСОБА_1 .

Вислухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Лопаткіна О.В., який вимоги апеляційної скарги підтримав, просилив задовольнити скаргу, скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. 
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, проходження до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, оскільки передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання.
Відповідно до п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Пункт 3 Порядку визначає, що огляд проводиться на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом.
Аналогічні положення містить п. 2 розділу І та п. 1 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015.
Приписами п. 2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 130 КУпАП, що тягне за собою відповідну відповідальність, про що, складається протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначаються ознаки сп`яніння.
Установленим порядком проходження медичного огляду, про який йдеться, є визначена уст. 266 КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07.11.2015 № 1395, зареєстрована в МЮ 10.11.2015 № 1408/27853), розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрована в МЮ 11.11.2015 за № 1413/27858) і п.п. 3-8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМ 17.12.2008 № 1103, з послідуючими змінами), процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння і безпосередньо порядок проведення такого огляду.
За змістом ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч.3 ст. 266 КУпАП).
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису (ч. 1 ст. 251 КУпАП), а згідно ч. 2 ст.251КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Так, перевіркою судом апеляційної інстанції постанови районного суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення від 06 вересня 2022 року серії ААД № 074488 (а.с. 1);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2);
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з яких вбачається, що в їх присутності водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням приладу газоаналізатор алкотест «Drager» та в медичному закладі, на що останній відмовився, також був ознайомлений працівниками поліції з його правами та його було повідомлено місце та час розгляду справи (а.с. 3-4);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 5);
- актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу (а.с. 6);
- довідкою відділу АП УПП в Сумській області від 07 вересня 2022 року, з якої вбачається, що, відповідно до відомостей інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції», ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами. Зазначене посвідчення водія не вилучено (а.с. 8);
-  постановою про накладення адміністративного стягнення  по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія БАА № 144696 від 06 вересня 2022 року за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с. 9);
- відеозаписом,згідно якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом та у присутності свідків на вимогу працівників поліції відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора алкотест «Drager» та в медичному закладі.
Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Доводи апеляційної скарги в тому, що суд розглянув справу на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, який за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 254, 256 КУпАП є недопустимими, не заслуговують на увагу та не спростовують правильного висновку суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення викладено повні відомості щодо особи правопорушника, суть правопорушення, обставини, час та місце вчиненого правопорушення, посилання на відповідний пункт ПДР України та на частину статті та статтю, яка передбачає відповідальність за такі дії, посилання на долучені до протоколу докази.
Також, з протоколу вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснено положення ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, повідомлено його про дату, час і місце судового розгляду складених відносно нього матеріалів(арк.с. 1).
Також, із дослідженого відеозапису з нагрудної камери поліцейського, які узгоджуються з протоколом про адміністративне правопорушення апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на місці на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору, та не виявив бажання на проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я в присутності свідків. 
Крім того, наданим відеозаписом переконливо та в достатній мірі підтверджені обставини викладені в протоколі, виконання працівниками поліції вимог КУпАП при його складанні та дотримання процедури при виявленні у водія ознак сп`яніння, присутність при цьому свідків, підстав для недовіри письмовим поясненням свідків у суду апеляційної інстанції не виникло.
Що стосується доводів апелянтів про те, що справа була розглянута в порушення ст.268 КУпАП, за відсутності ОСОБА_1 , то апеляційний суд вважає їх необгрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів провадження, в судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується особистим підписом в розписці (а.с. 19), клопотань щодо відкладення розгляду чи стосовно неможливості слухання справи в його відсутність до суду не надходило, захисник залишив вирішення цього питання на розсуд суду.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).
Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами особою, яка притягується до адміністративної відповідальності з метою ухилення від відповідальності, суд вважав за можливе з урахуванням положень ст. 268 КУпАП, справу розглянути на підставі наявних доказів, крім того, в засіданні брав участь захисник ОСОБА_4 – адвокат Лопаткін О.А.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, як про те ставить питання захисник, ним не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено, а доводи апелянтів про те, що  зазначенні обставини в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи, не заслуговують на увагу.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 судом першої інстанції накладено у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, з дотриманням вимоги ст.ст. 33-35 КУпАП, і є достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення, зокрема виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції однобічно та упереджено вирішив справу, не з`ясував обставин, які мають суттєве значення для встановлення істини, знехтував конституційним принципом презумпції невинуватості, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.
Враховуючи викладене вважаю, що постанова суду є законною і обґрунтованою, а тому законних підстав для її скасування, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі захисника не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 16 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 1 рік – залишити без зміни, а апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката Лопаткіна О. В. на цю постанову – без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.