ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
02 березня 2023 року           справа №200/11984/21 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року (повне судове рішення складено 20 грудня 2021 року в м. Слов`янську) у справі № 200/11984/21 (суддя в І інстанції Голубова Л.Б.) за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

                                                           УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України (далі – відповідач-1), ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – відповідач-2) про:
- визнання протиправним та скасування відповідного пункту рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 08.07.2021 № 108, щодо відмови в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин;
- зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення одноразової грошової допомоги та прийняти рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, в порядку та розмірах, визначених чинним законодавством;
- зобов`язання виплатити одноразову грошову допомогу у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, в порядку та розмірах, визначених чинним законодавством.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до військового квитка серії НОМЕР_1 проходив військову службу в Збройних силах України з 31.08.2017 по 31.08.2020 за контрактом.
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 по особовому складу від 22.08.2020 № 89-РС позивача звільнено у запас за підпунктом «а» ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Зазначає, що під час проходження військової служби неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному та неврологічному відділеннях.
Після закінчення військової служби позивачеві встановлено ступінь втрати професійної працездатності 20% відповідно до довідки обласної МСЕК серії 12 ААА № 032245 від 17.11.2020, з якою позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 . В довідці МСЕК серії 12 ААА № 032245 від 17.11.2020 не було зазначено, що втрата професійної працездатності відбулася внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби.
Отримавши довідку МСЕК серії 12 ААА № 032245 від 17.11.2020, позивач звернувся з нею та іншими документами до відповідача-2 з заявою про вирішення питання про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин.
ІНФОРМАЦІЯ_2 скерував на адресу позивача лист від 23.12.2020 № 09/01/185, в якому повідомив, що виплата допомоги у разі втрати працездатності без встановлення інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного в проходженням військової служби законодавством не передбачена.
У зв`язку з відмовою відповідача-2 позивач направив всі військово-медичні документі до 12 регіональної військово-лікарської комісії м. Харків.
Відповідно до витягу з протоколу засідання 12 регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців у протоколі № 38 від 27.01.2021 зазначено, що захворювання солдата запасу ОСОБА_1 , 1995 року народження «ізольований міжхребцевий остеохондроз шийного та поперекового відділів, обмежений міжхребцевий остеохондроз грудного відділу хребта з нестійким больовим синдромом, незначним порушенням функції. Вертеброгенна цервікалгія, тракалгія, люмбалгія з помірним м`язово-тонічним синдромом», що підтверджується військово-медичними документами – захворювання, так, пов`язані із захистом Батьківщини. Причинний зв`язок захворювань за свідоцтвом про хворобу ГВЛК в/ч НОМЕР_3 від 06.02.2020, яким встановлено відсутність причинного зв`язку захворювань позивача з проходженням військової служби, відмінено.
25.03.2021, тобто після отримання протоколу засідання 12 регіональної військово-лікарської комісії позивачу видано другу довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках 20% серії 12 ААА № 032328 від 25.03.2021, в якій вказано про причини втрати професійної працездатності, як пов`язані з захистом Батьківщини, ОСОБА_1 повторно звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 для вирішення питання про призначення одноразової грошової допомоги.
Відповідно до отриманої відповіді від 21.07.2021 № 09/01/1035 відповідач-2 зазначив, що протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 08.07.2021 № 108, комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги позивачу в зв`язку з тим, що заявника звільнено з військової служби 30.08.2020, а 25.03.2021 року встановлено ступінь втрати професійної працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного з захистом Батьківщини, тобто понад тримісячний термін після звільнення з військової служби, встановлений законодавством.
Зазначає, що своєчасно, в тримісячний строк після звільнення з військової служби отримав довідку обласної МСЕК серії НОМЕР_4 від 17.11.2020, якою встановлено 20% втрати працездатності та подав документи до ІНФОРМАЦІЯ_1 для вирішення питання про призначення одноразової грошової допомоги, тому вважає неправомірним рішення Міністерства оборони України, яким позивачеві відмовлено в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. 
В обґрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, якими вмотивовано позов.

Всі особи, які беруть участь в справі, до апеляційного суду не прибули, тому апеляційне провадження здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, з наступних підстав.
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне. 
ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_5 (а.с. 5). Згідно паспортних даних позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5зв.бік).
Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 09.08.2016 № 1411037853 позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 7).
Позивач відповідно до посвідчення серії НОМЕР_6 від 17.08.2018 є учасником бойових дій та має право на відповідні пільги (а.с. 11).
Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до військового квитка серії НОМЕР_1 проходив військову службу в Збройних силах України з 31.08.2017 по 31.08.2020 за контрактом від 31.08.2017 (а.с. 8-10, 14).
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 по стройовій частині від 31.08.2020 року № 169 позивача звільнено у запас за підпунктом «а» ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з 30.08.2020 (а.с. 16).
ОСОБА_1 під час проходження військової служби перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується свідоцтвом про хворобу № 393 госпітальної військово-лікарської комісії в/ч НОМЕР_3 АДРЕСА_1 від 06.02.2020, яким встановлено причинний зв`язок захворювань позивача (ізольований міжхребцевий остеохондроз шийного та поперекового відділів, обмежений міжхребцевий остеохондроз грудного відділу хребта, вертеброгенна цервікалгія, торакалгія) з проходженням військової служби (а.с. 17).
Лікування позивача під час проходження військової служби в травматологічному та неврологічному відділеннях також підтверджується виписками № 613 від 07.02.2020, № 5824 від 15.11.2019, від 06.12.2019 (а.с. 18-20).
Після закінчення військової служби позивачу вперше встановлено ступінь втрати професійної працездатності 20% відповідно до довідки обласної МСЕК серії 12 ААА № 032245 від 17.11.2020 (а.с. 21).
Суд зазначає, що даною довідкою від 17.11.2020 не встановлено причинного зв`язку захворювань позивача з проходженням ним військової служби.
З вказаною довідкою обласної МСЕК серії 12 ААА № 032245 від 17.11.2020 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про вирішення питання про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин.
Листом від 23.12.2020 № 09/01/185 ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив позивача про те, що виплата допомоги у разі втрати працездатності без встановлення інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного в проходженням військової служби законодавством не передбачена (а.с. 22).
У подальшому позивач направив всі військово-медичні документі до 12 регіональної військово-лікарської комісії м. Харків.
Згідно з витягом з протоколу засідання 12 регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців № 38 від 27.01.2021 встановлено, що захворювання солдата запасу ОСОБА_1 , 1995 року народження «ізольований міжхребцевий остеохондроз шийного та поперекового відділів, обмежений міжхребцевий остеохондроз грудного відділу хребта з нестійким больовим синдромом, незначним порушенням функції. Вертеброгенна цервікалгія , тракалгія, люмбплгія з помірним м`язово-тонічним синдромом», що підтверджується військово-медичними документами – захворювання, так, пов`язані із захистом Батьківщини. Причинний зв`язок захворювань за свідоцтвом про хворобу ГВЛК в/ч НОМЕР_3 від 06.02.2020, яким встановлено відсутність причинного зв`язку захворювань позивача з проходженням військової служби відмінено (а.с. 23).
25.03.2021, тобто після отримання протоколу засідання 12 регіональної військово-лікарської комісії № 38 від 27.01.2021 позивачу видано нову довідку обласної МСЕК про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках 20% серії 12 ААА № 032328 від 25.03.2021, в якій вказано про причини втрати професійної працездатності, які пов`язані з захистом Батьківщини (а.с. 24).
З вказаною довідкою ОСОБА_1 повторно звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 для вирішення питання про призначення одноразової грошової допомоги.
Листом від 21.07.2021 № 09/01/1035 ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив, що протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 08.07.2021 № 108, комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги позивачу в зв`язку з тим, що заявника звільнено з військової служби 30.08.2020, а 25.03.2021 встановлено ступінь втрати професійної працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного з захистом Батьківщини, тобто понад тримісячний термін після звільнення з військової служби, встановлений законодавством (а.с. 25).
Витягом з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 08.07.2021 № 108 позивачу відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки ОСОБА_1 звільнено з військової служби 30.08.2020, а ступінь втрати професійної працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного з захистом Батьківщини встановлено 25.03.2021, тобто за межами тримісячного терміну після звільнення з військової служби (а.с. 65).
Таким чином, даний спір між сторонами виник внаслідок незгоди позивача з відмовою відповідача-1 у виплаті йому одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням втрати професійної працездатності від захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Відповідно до статті 41 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Закон України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-ХІІ) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Згідно із ч. 1 ст. 3 Закону №2011-ХІІ дія даного Закону поширюється, зокрема, на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.
Частиною першою статті 16 Закону №2011-ХІІ визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до пп. 7 ч. 2 ст. 16 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.
Згідно з ч. 2 ст. 16-2 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у пп. 5-9 п. 2 ст. 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, прийнятою відповідно до п. 2 ст. 16-2 та п. 9 ст. 16-3 Закону №2011-ХІІ, затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок №975).
Пунктом 3 Порядку №975 передбачено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Відповідно до пункту 7 Порядку № 975 у разі часткової втрати працездатності без установлення інвалідності одноразова грошова допомога виплачується залежно від ступеня втрати працездатності, який установлюється медико-соціальною експертною комісією, у розмірі, що визначається у відсотках від 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності, - військовослужбовцю, який отримав поранення (контузію, травму або каліцтво), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, а також особі, звільненій з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.
З матеріалів справи вбачається, що за результатами первинного огляду органами обласною МСЕК з 17.11.2020 ОСОБА_1 встановлено ступінь втрати працездатності в розмірі 20%, проте не встановлено причинного зв`язку втрати працездатності як захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, що підтверджується довідкою до акту огляду обласною медико-соціальною експертною комісією № 2 серії 12 ААА № 032245 від 17.11.2020.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції вказав, що у позивача не було права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ступеню втрати працездатності з 17.11.2020, оскільки медико-соціальною експертною комісією № 2 не встановлено причинного зв`язку втрати працездатності як захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби на вказану дату.
Лише 25.03.2021 медико-соціальною експертною комісією № 2 позивачу встановлено ступінь втрати працездатності в розмірі 20%, з зазначенням причинного зв`язку втрати працездатності як захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби.
Відповідно вказаних правових норм, позивач не мав права на виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із частковою втратою працездатності без встановлення інвалідності під час проходження військової служби у зв`язку з закінченням трьох місяців після його звільнення з військової служби, передбачених пп. 7 п. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975.
Таким чином, місцевий суд дійшов висновку, що рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 08.07.2021 року № 108 є обґрунтованим нормами чинного законодавства, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.
Проте, з такими висновками суду першої інстанції не може погодитись судова колегія апеляційного суду.
Так, згідно пп. 7 ч. 2 ст. 16 Закону №2011-ХІІ право на одноразову грошову допомогу настає у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.
ОСОБА_1 своєчасно, в тримісячний строк після звільнення з військової служби отримав Довідку МСЕК серія 12 НОМЕР_7 від 17.11.2020, згідно якої станом на 30.08.2020 встановлено ступень втрати професійної працездатності у відсотках - 20%.
Також він подав документи до ІНФОРМАЦІЯ_1 для вирішення питання про признання одноразової грошової допомоги. Відповідно до отриманого листа від 23.12.2020 № 09/01/185 військовий комісар повідомив, що виплата допомоги у разі втрати працездатності без встановлення групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, законодавством не передбачена.
Оскільки госпітальна військово-лікарська комісії в/ч НОМЕР_3 не встановила причинний зв`язок захворювань позивача із Захистом Батьківщини за Свідоцтвом про хворобу ГВЛК в/ч НОМЕР_3 від 06.02.2020 № 393, ОСОБА_1 вимушений був отримувати іншу Довідку МСЕК серія 12 ААА № 032328 від 25.03.2021 за результатами висновку 12 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців, тобто, фактично повторне обстеження позивач не проходив, причинний зв`язок захворювання позивача із Захистом Батьківщини встановлено на підставі попередніх обстежень.
Вказану довідку, в якій зазначена необхідна інформація про причинний зв`язок захворювання позивача із Захистом Батьківщини, разом з іншими необхідними документами на одержання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності особам, звільненим з військової служби (зборів, резерву), подано до ІНФОРМАЦІЯ_1 для подальшого направлення на розгляд комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги. Однак, позивач отримав відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.
Судом першої інстанції не прийнято до уваги, що фактично позивач вимушений був повторно надавати документи до ІНФОРМАЦІЯ_1 для вирішення питання про признання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності особам, звільненим з військової служби (зборів, резерву) не по своїй провині, а в зв`язку з некомпетентністю медичних установ, якими у попередній Довідці серії 12 ААА № 032245 від 17.11.2020 не зазначено причинний зв`язок захворювань позивача із Захистом Батьківщини.
Згідно отриманої відповіді від 21.07.2021 № 09/01/1035 встановлено, що згідно Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 08.07.2021 № 108, комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової допомоги солдату в запасі ОСОБА_1 , в зв`язку з тим, що заявника звільнено з військової служби 30.08.2020, а 25.03.2021 встановлено ступінь втрати працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, тобто понад тримісячний термін після звільнення з військової служби.
Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 08.07.2021 № 108, при винесенні рішення не враховано, що ОСОБА_1 своєчасно, в тримісячний строк після звільнення з військової служби отримано Довідку МСЕК серія 12 НОМЕР_7 від 17.11.2020, згідно якої станом на 30.08.2020 встановлено ступень втрати професійної працездатності у відсотках - 20%, але в зв`язку з не зазначенням у вказаній Довідці причинного зв`язку втрати працездатності як захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби на вказану дату, позивач вимушений був отримувати іншу Довідку МСЕК серія 12 ААА № 032328 від 25.03.2021.
Враховуючи, що характер та обсяг захворювання не змінився, а помилка у визначенні причинного зв`язку втрати працездатності як захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини (замість раніше визначеного «з проходженням військової служби») сталася не з вини позивача, була виправлена відповідним компетентним органом, позивач не може бути позбавлений права на отримання спірної допомоги.
Тому ступінь втрати працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини необхідно рахувати позивачу 30.08.2020, коли встановлено ступень втрати професійної працездатності у відсотках - 20%.
Отже, за переконанням судової колегії, щодо тримісячного строку визначальним для спірної ситуації є отримання особою, звільненою з військової служби, часткової втрати працездатності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.
Відтак, позов підлягає задоволенню.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду – скасуванню.
Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.
При перегляді справи в апеляційній інстанції сторонами судові витрати не понесені, тому підстави для їх розподілу відсутні.
Керуючись статтями  250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства  України, -          

                                                    ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року у справі № 200/11984/21 – скасувати.
Прийняти нову постанову.
Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
Визнати неправомірним та скасувати рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом засідання Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 08.07.2021 № 108 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги у разі отримання військовослужбовцем поранення контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин.
Зобов`язати Міністерство оборони України (юридична адреса: 03168, м. Київ, пр. Повітрофлотський, буд. 6, код ЄДРПОУ 00034022) повторно розглянути заяву позивача про призначення одноразової грошової допомоги та прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_8 ) одноразової грошової допомоги у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, в порядку та розмірах, визначених чинним законодавством.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (юридична адреса: АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_9 ) виплатити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_8 ) у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, в порядку та розмірах, визначених чинним законодавством.
Повне судове рішення – 02 березня 2023 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                       І. В. Сіваченко

Судді                                                                                  А. А. Блохін

                                                                                                                                                                                                                                      Е. Г. Казначеєв