ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 р. 	Справа № 520/1942/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Калиновського В.А.,
Суддів: Кононенко З.О. ,  Мінаєвої О.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.07.2022, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., м. Харків, по справі № 520/1942/22
за позовом               ОСОБА_1  
до              Головного управління Національної поліції в Харківській області      третя особа               Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області 
про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправною відмову Головного Управління Національної поліції в Харківській області у зарахуванні йому старшому оперуповноваженому СКП відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного Управління Національної поліції в Харківській області капітану поліції, до календарної вислуги років служби в поліції, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, що складає 3 роки 11 місяців 2 дні;
- зобов`язати Головне Управління Національної поліції в Харківській області зарахувати йому старшому оперуповноваженому СКП відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного Управління Національної поліції в Харківській області капітану поліції, до календарної вислуги років служби в поліції, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, що складає 3 роки 11 місяців 2 дні.
- стягнути на його користь, сплачений судовий збір у розмірі 1816 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Харківській області.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.07.2022 задоволено позов.
Визнано протиправною відмову Головного Управління Національної поліції в Харківській області у зарахуванні старшому оперуповноваженому СКП відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного Управління Національної поліції в Харківській області капітану поліції ОСОБА_1 , до календарної вислуги років служби в поліції, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, що складає 3 роки 11 місяців 2 дні.
Зобов`язано Головне Управління Національної поліції в Харківській області зарахувати старшому оперуповноваженому СКП відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного Управління Національної поліції в Харківській області капітану поліції ОСОБА_1 , до календарної вислуги років служби в поліції, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, що складає 3 роки 11 місяців 2 дні.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 992 грн. 40 коп. 
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.
Так в апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що у позивача відсутнє право на призначення пенсії за вислугою років з урахуванням пільгової вислуги років, оскільки позивач не має встановленої п. "а" ч. 1 ст. 12 Закону України "про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарної вислуги років, що складає 25 календарних  років і більше, отже суд зобов`язав відповідача діяти не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Також, відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним, в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, що зараховується на пільгових умовах визначені в пункті 3 Постанови № 393.
Представник відповідача вважає, що позивач не підпадає під будь які визначені в пункті 3 Постанови № 393 умови для зараховується на пільгових умовах вислугу років для призначення пенсій. 
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 10.01.2022   ОСОБА_1 подано рапорт на ім`я начальника Головного Управління Національної поліції в Харківської області полковника поліції Станислава Перліна, з проханням здійснити зарахування пільгової вислуги років, що складають 3 роки 11 місяців та 2 дні, до періоду часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії (календарної вислуги років) та після здійснення зарахування пільгової вислуги років, повідомити про право на призначення пенсії за вислугу років згідно п. «а» ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб » (а.с. 10).
Також рапорт містив прохання - підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області документи, необхідні для призначення, пенсії за вислугу років, відповідно до вимог пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідач листом від 18.01.2022 року № 207-119/01/12-2022 повідомив, що станом на 10.01.2022 відповідно до постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» вислуга позивача складає у календарному обчисленні - 22 роки 03 міс. 00 дн., у пільговому обчисленні (без урахування вислуги в календарному обчисленні) - 03 роки 11 міс. 02 дн.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із змінами, внесеними згідно із Законом № 580-VIII від 02.07.2015, право на пенсію за вислугою років мають працівники, які з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.
Також вказаним листом позивача було повідомлено, що згідно до ч.1 ст. 1-2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із змінами, внесеними згідно із Законом № 580-VIII від 02.07.2015, право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби працівники. На підставі вищевикладеного у ГУНП в Харківській області відсутні правові підстави для підготовки та направлення до Пенсійного фонду України в Харківській області документів стосовно особи, яка не звільнена зі служби (а.с. 11, 12).
Також судом з матеріалів справи встановлено, що відповідно до довідки кадрового забезпечення відділу поліції №3 Харківського Районного управління поліції №1 Головного управління в Харківській області встановлено, що позивач проходив службу в ОВС в наступних посадах:
- з 07.2001 року по 01.2005 року на посаді оперуповноваженого відділення карного розшуку Харківського районного відділу УМВС України в Харківській області.
- з 03.2007 року по 04.2007 року на посаді оперуповноваженого групи карного розшуку Пісочинського сільського відділу міліції Харківського районного відділу УМВС України в Харківській області.
- з 02.2008 року по 07.2012 року на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Пісочинського сільського відділу міліції Харківського районного відділу УМВС України в Харківській області (а.с. 13).
Тобто в зазначений період часу, відповідно до відповідно до постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей», було встановлено що відповідно до пункту 3 підпункту «в», зазначеного нормативно-правового акту, час проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у підрозділах карного розшуку за переліком посад і умовами, що визначаються Міністерством внутрішніх справ; (Підпункт "в" доповнено абзацом згідно з Постановою KM N 1497 (1497-2001-п) від 16.11.2001, до вислуги років, для призначення пенсій, зараховується на пільгових умовах, а саме з розрахунку - один місяць служби за півтора місяця.
В наслідок чого, в зазначений період служби в підрозділах карного розшуку, з 07.2001 року по 01.2005 року, з 03.2007 року по 20.07.2011 року (в подальшому, Абзац підпункту "в" пункту 3 , що встановлював пільгову вислугу років працівникам карного розшуку було виключено на підставі Постанови KM N 780 ( 780-2011-п ) від 20.07.2011 у позивача утворилась вислуга років в пільговому обчисленні, що складає 3 роки 11 місяців та 2 дні, що в свою чергу не заперечується відповідачем по справі. 
Позивач, не погодившись з відмовою відповідача, звернувся за їх захистом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Головне управління Національної поліції в Харківській області протиправно відмовило у зарахуванні до календарної вислуги років служби в поліції, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, що складає 3 роки 11 місяців 2 дні.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту "а" частини 1 статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон № 2262-ХІІ), пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 12 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних роки і більше.
Згідно з частиною 4 статті 17 Закону № 2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.
Відповідно до статті 171 Закону № 2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
На виконання зазначених вимог Закону № 2262-ХІІ Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (постанова від 17.07.1992 № 393).
Основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.
Слід зазначити, що передбачена Порядком № 393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону № 2262-ХІІ і положенням цього Закону не суперечить.
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 03.03.2021 року по справі № 805/3923/18-а.
Так, статтею 1 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Отже, Закон № 2262-ХІІ як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.
Визначення у Законі № 2262-ХІІ вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині 4 статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.
Колегія суддів вважає, що передбачена Законом № 2262-ХІІ календарна вислуга це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік 365 календарних днів, календарний місяць 30 календарних днів).
В свою чергу, передбачені статтею 171 Закону № 2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку 393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.
При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.
Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ.
В цілях Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік 365 календарних днів, календарний місяць 30 календарних днів).
Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393.
Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 14 квітня 2021 року по справі № 480/4241/18, що враховується судом при вирішенні даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.
Так, у постанові Верховний Суд також зазначив, що з метою забезпечення єдності та сталості судової практики відступає від висновків щодо застосування норм права у постановах Верховного Суду від 22.11.2018 року у справі №161/4876/17, від 15.08.2019 у справі №281/459/17, від 27.03.2020 року у справі № 569/727/17 та інших, у яких Верховний Суд дійшов висновку про неможливість пільгового обчислення вислуги років та невідповідності в цій частині Порядку № 393 Закону №2262-ХІІ.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила, що у позивача були наявні 22 роки 03 місяці 00 днів вислуги у календарному обчисленні та у пільговому обчисленні - 3 роки 11 місяців 2 дні, загалом 26 років 02 місяці 2 дні.
Таким чином, колегія суддів погоджується з позицією як позивача, так і суду першої інстанції щодо наявної у позивача вислуги років, яка є достатньою для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п."а" ч.1 ст.12 Закону №2262-XII. 
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.
Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.07.2022 року по справі № 520/1942/22 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 14.07.2022 по справі № 520/1942/22 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.А. Калиновський 	
Судді	   	З.О. Кононенко    О.М. Мінаєва