ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/14729/21                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Клопот С.Л.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  02 лютого 2023 року                                                                                            м. Київ
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді                                                  Безименної Н.В.
суддів                                                                      Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська Варенична» на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року (повний текст складено 28 грудня 2021 року) у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська Варенична» про застосування заходів реагування,
ВСТАНОВИЛА
Позивач звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до ТОВ «Українська Варенична», в якому просив застосувати заходи реагування у вигляді зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, експлуатації приміщень кафе ТОВ «Українська Варенична» за адресою: проспект Миру, 21, м. Чернігів, Чернігівська область.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року позов задоволено.
Не погодившись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що у позивача не було підстав для звернення до суду з даним позовом, оскільки ним було складено припис із усуненням відповідних порушень, в якому було встановлені терміни їх усунень, що не сплинули, а самі порушення в повному обсязі усунуті відповідачем.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що внесення припису про усунення порушень не позбавляє позивача повноважень на звернення до суду з метою застосування заходів реагування, а також вказав, що відповідачем не було подано доказів усунення всіх виявлених порушень, а саме: в приміщенні кафе система протипожежного захисту (система протипожежної сигналізації) знаходиться у непрацюючому стані; в приміщенні кафе зони з кухонним обладнанням не обладнані модульною системою локального пожежогасіння для гасіння пожеж при згорянні жиру.
Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). 
Беручи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, беручи до уваги встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантин на всій території України, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів доходить наступних висновків.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, в період з 01.10.2021 по 04.10.2021 посадовими особами позивача проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання відповідачем вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, за результатами якого складено акт від 04.10.2021 №677 (а.с.7-16), в якому зафіксовано наступні порушення:
1) зони з кухонним обладнанням приміщення кухні кафе не обладнано модульною системою локального пожежогасіння для гасіння пожеж при згорянні жиру, чим порушено п.1.2 гл.1 р.V Правил пожежної безпеки в Україні, п.8.1.5 ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»;
2) в приміщенні кухні кафе групові електрощитки не оснащені схемою підключення споживачів з пояснювальними написами і вказаним значенням номінального струму апарата захисту, чим порушено п.1.16 гл.1 р.IV ППБУ;
3) на шляху евакуації, що веде безпосередньо назовні з приміщення кухні кафе влаштовано поріг, який виконано висотою більше 0,05 метри, чим порушено п.2.37 гл.2 р.III ППБУ, п.7.3.8 ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва»;
4) в приміщенні кухні кафе експлуатуються електричні кабелі та проводи з пошкодженою ізоляцією, чим порушено п.1.18 гл.1 р.IV ППБУ;
5) в кафе відсутній інформаційно-довідковий куточок з питань цивільного захисту, чим порушено п.3 ст.40 КЦЗ України, п.13 Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністірв України від 26.06.2013 №444;
6) система протипожежного захисту (система пожежної сигналізації) знаходиться в непрацездатному стані, чим порушено п. 1.1, глави 1 розділу V ППБУ;
7) приміщення кафе не забезпечені первинними засобами пожежогасіння (вогнегасниками) відповідно до Правил експлуатації та типових норм належності вогнегасників, затверджених наказом МВС України від 15.01.2018 № 25, чим порушено п.3.6, 3.9 гл.3 р.V ППБУ;
8) керівник кафе не пройшов функціональне навчання та перевірку знань з питань цивільного захисту, чим порушено п.8, 13 ч.1 ст.20 КЦЗ України, п.7, 10, 11, 21 Порядку проведення навчання керівного складу та фахівців, діяльність яких пов`язана з організацією і здійсненням заходів з питань цивільного захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.10.2013 №819.
Акт підписано уповноваженою особою відповідача без зауважень та заперечень щодо проведеної перевірки та складення акту.
Також позивачем внесено припис від 04.10.2021 №322, в якому встановлено строк усунення зафіксованих в акт перевірки порушень (а.с.51-52).
У зв`язку з тим, що виявлені порушення правил та норм пожежної і техногенної безпеки створюють реальну загрозу життю і здоров`ю людей, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що порушення відповідачем вимог пожежної безпеки, які залишились не усунутими, в даному випадку є достатнім доказом існування небезпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, які працюють чи перебувають на такому об`єкті.
За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів доходить наступних висновків.
Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом цивільного захисту України, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», який визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).
Відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Статтею 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.
В силу вимог ч.7 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Відповідно до ст.1 Кодексу цивільного захисту України, цей Кодекс регулює відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.
Статтями 64, 65, 66 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, а також здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до чинного законодавства.
Згідно зі ст.67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей
З системного аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що позивач, як територіальний орган Державної служби України з надзвичайних ситуацій, уповноважений здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки.
Частинами 1-2 ст.68 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.
У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом. 
Згідно зі ст.70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.
Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
Разом з тим, згідно ст.69 Кодексу цивільного захисту України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у межах своїх повноважень видають відповідно приписи, розпорядження чи постанови, зокрема, з питань пожежної безпеки у разі, поміж іншого, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами, та з питань техногенної безпеки.
На підтвердження усунення виявлених порушень у сфері пожежної та техногенної безпеки відповідачем подано до суду першої інстанції наказ ТОВ «Українська Варенична» від 05.10.2021 №12, яким вирішено зупинити роботу кафе на строк до 30.12.2021, внести зміни в проектну документацію шляхом зменшення кафе до 48 кількості посадкових місць, провести капітальний ремонт, оснастити елекрощитки схемою підключення споживачів із пояснювальними написами, демонтувати поріг на шляху евакуації або влаштувати пандус, демонтувати електричні кабелі та проводи з пошкодженою ізоляцією, вивісити інформаційно-довідковий куточок з питань цивільного захисту, привести в працездатний стан систему протипожежного захисту (систему пожежної сигналізації), приміщення кафе забезпечити первинними засобами пожежогасіння, керівнику кафе пройти функціональне навчання і перевірку знань з питань цивільного захисту, в строк до 20.12.2021 направити до ГУ ДСНС України в Чернігівській області повідомлення про виконання припису №322 від 04.10.2021 (а.с.53).
Обставини щодо усунення порушень, зафіксованих в акті перевірки за №2-5, 7-8 підтверджуються наявними в матеріалах справи договорами підряду, актами виконаних робіт щодо демонтажу/монтажу електрощитків з оснащенням схемою підключення споживачів з пояснювальними написами з зазначенням номінального струму апарата; демонтажу електричних кабелів та проводів з пошкодженою ізоляцією; демонтажу порогу висотою більше 0,05 м, доповідною запискою та фотоматеріалами щодо організації інформаційно-довідкового куточка, накладною про придбання вогнегасників, наказом про визначення директора ТОВ «Українська Варенична» відповідальною особою, протоколом засідання комісії та посвідченням про функціональне навчання (підвищення кваліфікації цільового призначення) у сфері цивільного захисту директором ТОВ «Українська Варенична» (а.с.55-63, 67-70).
У відзиві на апеляційну скаргу позивач підтверджує, що порушення, зазначені в акті під №1, 6 залишились не усунутими.
Відповідно до п.1.2 гл.1 р.V Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 №1417, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за №252/26697, будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту».
Згідно з п.8.1.5 ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» для гасіння пожеж при загорянні жиру в зонах з кухонним обладнанням (плити; сковороди; вертикальні, кутові, ланцюгові печі; шашличні печі з використанням газу, дров, кам`яного вугілля; фритюрниці; жарові шафи; «китайські котли» тощо; системи витяжної вентиляції), на підприємствах харчування при кількості посадочних місць 50 та більше необхідно використовувати модульні системи локального пожежогасіння, спеціалізовані для такого виду загорань. Місцевий ручний пуск таких систем необхідно розміщувати відповідно до 13.4.7.
Отже, наведені вимоги застосовуються на підприємствах харчування, при кількості посадочних місць 50 та більше.
Відповідач підтверджує, що кількість посадочних місць у приміщенні кафе за адресою проспект Миру, 21, м. Чернігів становила 52, однак, з метою усунення виявлених під час перевірки порушень, прийнято рішення про зменшення кількості посадочних місць до 48, щоб наведений пункт ДБН В.2.5-56:2014 не підлягав застосуванню.
Колегія суддів звертає увагу, що доданий до матеріалів справи лист ФОП ОСОБА_1 від 10.11.2021 (а.с.54) свідчить, що відповідно до договору на виконання проектних робіт №32 від 01 вересня 2021 року укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та ТОВ «Українська Варенична», проектною організацією ФОП ОСОБА_1 виконані роботи по розробці та супроводженню проекту «Реконструкція орендованого приміщення кафе в будинку АДРЕСА_1 », яким передбачено зменшення кількості посадкових місць в кафе з 52 до 48 (відповідно до завдання на проектування б/н від 01.09.2021). На даний час оформляється відповідне повідомлення про початок виконання будівельних робіт та орієнтовно реєстрація повідомлення про початок виконання будівельних робіт відбудеться в листопаді 2021 року.
З аналізу вказаного листа вбачається, що роботи по розробці проекту реконструкції завершені, однак будь-якої інформації щодо реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт, початку фактичного виконання будівельних робіт, їх проведення та закінчення, за результатом чого відбулось зменшення кількості посадкових місць в кафе до 48 суду надано не було, зокрема, не надано декларації про завершення будівельних робіт, акту виконаних робіт по «Реконструкції орендованого приміщення кафе в будинку АДРЕСА_1 » чи будь-якого іншого документу, з якого вбачається, що кількість посадкових місць в кафе зменшилась з 52 до 48.
Таким чином, жодних належних доказів відсутності підстав для застосування до відповідача п.8.1.5 ДБН В.2.5-56:2014 матеріали справи не містять. Також апелянтом не подано до суду жодного доказу щодо виконання вимог вказаного пункту шляхом обладнання зони з кухонним обладнанням приміщення кухні кафе модульною системою локального пожежогасіння для гасіння пожеж при згорянні жиру.
Відповідно до п.1.1, гл.1 р.V Правил пожежної безпеки в Україні усі системи протипожежного захисту (далі - СПЗ) мають бути справними і утримуватися в постійній готовності до виконання роботи. Несправності, які впливають на їх працездатність, повинні усуватися негайно, інші несправності усуваються в передбачені регламентом терміни, при цьому необхідно робити записи у відповідних журналах.
З матеріалів справи вбачається, що між ПП «АБ «Сонар» та ТОВ «Українська Варенична» 01.07.2018 укладено договір №183 про спостерігання за пожежною автоматикою об`єктів та підтримання експлуатаційної придатності СПЗ по приміщенню ресторану за адресою проспект Миру, 21, м. Чернігів (а.с.64).
З наявної в матеріалах справи копії ліцензії серії АВ №518702, ПП «АБ «Сонар» ліцензовано на здійснення господарської діяльності з проектування, монтажу та технічного обслуговування засобів протипожежного захисту та систем опалення, оцінки протипожежного стану об`єктів (а.с.65).
Відповідно до листа ПП «АБ «Сонар» від 10.11.2021 №1110/21, у приміщенні кафе за адресою проспект Миру, 21, м. Чернігів здійснюються будівельні роботи, пов`язані з оздоблюванням стін та стелі, у зв`язку з чим система протипожежної сигналізації та захисту відімкнена від електричного струму. Після закінчення будівельних робіт та підключення електричного живлення, система протипожежного захисту буде приведена спеціалістами підприємства в працездатний стан. Орієнтовний строк приведення системи протипожежного захисту в працездатний стан встановлено до 20.12.2021 (а.с.66).
Наведене підтверджує факт перебування системи протипожежного захисту відповідача у непрацездатному стані. В той же час, будь-яких доказів завершення відповідних будівельних робіт, які пов`язані з оздоблюванням стін та стелі із подальшим підключенням електричного живлення та приведенням системи протипожежного захисту в працездатний стан (актів виконаних робіт, результатів проведення пуско-налагоджувальних робіт, перевірки працездатності системи протипожежного захисту) матеріали справи не містять.
Таким чином, ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, ні під час перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку відповідачем не було подано належних та допустимих доказів усунення всіх порушень у сфері техногенної та пожежної безпеки.
У відповідності до п.п.25, 26 ч.1 ст.2 Кодексу цивільного захисту України небезпечна подія - подія, у тому числі катастрофа, аварія, пожежа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, епіфітотія, яка за своїми наслідками становить загрозу життю або здоров`ю населення чи призводить до завдання матеріальних збитків; небезпечний чинник - складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини.
Таким чином, законодавець пов`язує створення реальної загрози життю та/або здоров`ю людини від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.
Зазначені позивачем в акті від 04.10.2021 №677 порушення колегія суддів вважає пов`язаними з ризиком настання реальної загрози життю та здоров`ю людей, які працюють, перебувають в будівлі, а також особам, які будуть здійснювати гасіння виниклої пожежі та є обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.
Мета застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) полягає в убезпеченні людей від можливої небезпеки. Разом з тим, форма такого захисту повинна бути розумною, не порушувати прав відповідача і не повинна перешкоджати власнику (користувачу) вживати заходів до усунення виявлених порушень.
Поняття «загроза життю та/або здоров`ю людини» є оціночним поняттям, яке лежить у сфері захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.
На думку суду, наведені в акті перевірки від 04.10.2021 №677 порушення безумовно пов`язані з ризиком настання реальної загрози життю та/або здоров`ю людей, які працюють, перебувають в приміщеннях будівлі, а також особам, які будуть здійснювати гасіння виниклої пожежі та є обставинами, які можуть призвести до розповсюдження вогню, внаслідок несвоєчасного оповіщення про виникнення надзвичайної ситуації.
Крім того, застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації приміщень, є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
Обставини щодо вжиття заходів з метою усунення порушень у сфері пожежної та техногенної безпеки не спростовують того факту, що до фактичного усунення таких порушень наявна реальна загроза життю та здоров`ю людей.
Зважаючи на встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що не дивлячись на вжиття дій з метою усунення виявлених порушень, які станом на час ухвалення рішення судом першої інстанції залишались такими, що створювали реальну загрозу життю і здоров`ю людей, висновок про наявність підстав для задоволення позову є правильними.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд під час розгляду справи №812/2061/17 у постанові від 29.04.2020, який підтриманий в постанові Верховного Суду від 23.06.2021 у справі №640/16673/19 та має бути врахований судом.
Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують. При цьому колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянтів не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.
Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).
Керуючись ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська Варенична» - залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.
Текст постанови виготовлено 02 лютого 2023 року.

Головуючий суддя                                                                                Н.В.Безименна

Судді                                                                                                    Л.В.Бєлова

                                                                                                    А.Ю.Кучма