Справа № 461/6594/19                                        Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є. 
Провадження № 22-ц/811/406/21                                Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

21 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді: Левика Я.А.,
суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.
секретарка: Гай О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м.Львова в складі судді Радченко В.Є. від 27 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Державного підприємства «СЕТАМ», Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів), Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаївна, про визнання недійсними електронних торгів, визнання незаконними та скасування протоколу, акту та свідоцтва, -
в с т а н о в и л а : 
рішенням Галицького районного суду м.Львова від 27 листопада 2020 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Державного підприємства «СЕТАМ» (адреса: 01025, м.Київ, вул. Стрілецька, буд.4-6, код ЄДРПОУ 39958500), Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) (код ЄДРПОУ 43317547, адреса: м.Львів, пл. Шашкевича,1), Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (код ЄДРПОУ 21133552, адреса: 01114, м.Київ, вул. Автозаводська,54/19), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаївна (адреса: м.Львів, вул. Рубчака,5), про визнання недійсними електронних торгів, визнання незаконними та скасування протоколу, акту та свідоцтва.
Вказане рішення оскаржила ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 .
В апеляційній скарзі просить скасувати рішення Галицького районного суду м.Львова від 27 листопада 2020 року та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. 
Вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права, висновки, викладені у рішенні суду не відповідають обставинам справи. Зазначає, що Відхиляючи доводи позивача про наявність підстав для застосування мораторію суд належна позивачу квартира за АДРЕСА_2 була предметом договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Новосад О.П. 14 квітня 2008 року за реєстровим №1912, укладеного між іпотекодавцем ОСОБА_2 та ВАТ «СЕБ Банк» для забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором №1248, укладеним 14 квітня 2008р. 21 червня 2018 року на підставі договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, посвідченого приватним нотаріусом Київським міським нотаріальним округом Голій Л.І. за реєстровим №1039, права Іпотекодержателя на зазначену квартиру перейшли до ОСОБА_3 . Іпотекодавець на виконання основного зобов`язання та згідно договору іпотеки №1248 від 14 квітня 2008 року та договору про відступлення прав вимоги від 21 червня 2018 року передав Іпотекодержателю про власності на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_2 , про що приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дякович М.М. посвідчено Договір про задоволення вимог іпотекодержателя (шляхом передачі права власності відповідно до с.37 ЗУ «Про іпотеку) від 20.05.2019 р. за реєстровим №166. Апелянт зазначає, що квартира позивача за адресою АДРЕСА_3 та квартира за адресою АДРЕСА_1 , які були у власності позивача на час відкриття виконавчого провадження, вибули з власності позивача не з його особистої волі, а в процесі звернення стягнення на майно з метою погашення інших боргових зобов`язань. Судова практика спростовує висновки суду першої інстанції, що підписуючи договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 20.05.2019, фактично добровільно передав право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 . Вказує, що суд не прийняв до уваги пояснення представника позивача, що дії державного виконавця щодо проведення електронних торгів з примусової реалізації квартири за адресою АДРЕСА_4 оскаржувались позивачем. Так, ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області задоволено, визнано неправомірними дії державного виконавця щодо проведення торгів квартири за адресою АДРЕСА_4 у зв`язку з порушенням Закону України «Про мораторій на звернення стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Апелянт вважає, що дії державного виконавця щодо визначення складу майна, яке підлягає реалізації з прилюдних торгів, а саме передача на реалізацію майна, на яке законом заборонено звертати стягнення, стосувалися правил проведення торгів, оскільки безпосередньо формують предмет торгів, а тому можливість їх окремого оскарження у порядку статей 447 - 451 Цивільного процесуального кодексу України не виключає тієї обставини, що незаконні дії державного виконавця можуть бути одночасно і підставою недійсності електронних торгів. Отже, оскільки на час проведення електронних торгів з реалізації майна позивача існували передумови для заборони примусового відчуження спірної квартири, апелянт вважає, що сам факт проведення електронних торгів є незаконним. Відповідно всі процедури, спрямовані на відчуження майна боржника, які проводяться в результаті таких торгів - є незаконними та підлягають скасуванню.
В судове засідання учасники справи (їх представники) не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності (відсутності їх представників), зважаючи на те, що учасники справи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Клопотання представника АТ «Універсал Банк» - Мирончика В.О. про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що АТ «Універсал Банк» не в змозі забезпечити явку представника банку у дане судове засідання по причині участі його в судовому засіданні в Івано-Франківському апеляційному суді, колегія суддів вважала не обґрунтованим та відхилила, зважаючи на те, що таке клопотання не підтверджено жодними належними доказами.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, відзивів на позовну заяву, апеляційної скарги, – колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав. 
Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.19 Конституції України, ст.ст.247, 259,351-355 ЦПК України, ст.ст.1,2, ч. 1 ст. 18, ч.6 ст.19, ч.ч.1,4,7 ст.48, ст.57, ч.ч.1,2 ст.61 Закону України «Про виконавче провадження», п. 1 Розділу II, п. 2, 3, 4, 5 Розділу XI Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5, ст.ст. 36,37,38 Закону України «Про іпотеку», п. 1 ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», постанову Верховного суду України від 06.04.2016 року у справі №6-342гс16, постанову Верховного Суду від 13.03.2018 року у справі №911/494/17 та відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління держаної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області (далі - Відділ) перебувало зведене виконавче провадження № 53655486 до складу якого входило ряд виконавчих проваджень про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , а саме: -виконавче провадження № 52016559 з примусового виконання виконавчого листа № 466/3913/16-ц, що виданий 27.07.2016 Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПАТ "Універсал Банк" заборгованості в сумі 27908,00 швейцарських франків; -виконавче провадження № 52016636 з примусового виконання виконавчого листа № 466/3913/16-ц, що виданий 27.07.2016 Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ПАТ "Універсал Банк" судового збору в розмірі 11206,45 грн.; -виконавче провадження № 50323005 з примусового виконання виконавчого листа № 2-237/11, що виданий 31.03.2011 Шевченківським районним судом м. Львова про стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ "Універсал Банк" заборгованість по кредитному договору №016-2008-1127 від 10.04.2008 року в сумі 606487 (шістсот шість тисяч чотириста вісімдесят сім) грн. 71 коп., з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 4593 (чотири тисячі п`ятсот дев`яносто три) грн. 25 коп.; сума дострокового стягнення кредиту - 513239 (п`ятсот тринадцять тисяч двісті тридцять дев`ять) грн. 13 коп.; відсотки за користування кредитом - 88654 (вісімдесят вісім тисяч шістсот п`ятдесят чотири) грн. 84 коп.; -виконавче провадження № 50239911 з примусового виконання виконавчого листа № 2-238/11, що виданий 31.03.2011 Шевченківським районним судом м. Львова про стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ГІАТ "Універсал Банк" заборгованість по кредитному договору №016-2008-1128 від 10.04.2008 року в сумі 321013 (триста двадцять одну тисячу тринадцять) грн. 65 коп., з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 5705 (п`ять тисяч сімсот п`ять) грн. 88 коп.; сума дострокового стягнення кредиту - 263084 (двісті шістдесят три тисячі вісімдесят чотири) грн. 52 коп.; відсотки за користування кредитом - 52223 (п`ятдесят дві тисячі двісті двадцять три) грн. 25 коп.; -виконавче провадження № 36200838 з примусового виконання виконавчого листа № 2-239/11, що виданий 31.03.2011 Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ "Універсал Банк" заборгованості по кредитному договору №016-2008-667 від 17.03.2008 року в сумі 582101,28 грн. з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 10136,41 грн.; сума дострокового стягнення кредиту - 482159,64 грн.; відсотки за користування кредитом - 89805,23 грн.. В межах зведеного виконавчого провадження 21.11.2016 державним виконавцем описано та арештовано квартиру боржника за адресою: АДРЕСА_4 . Відповідно до звіту про оцінку наданого суб`єктом оціночної діяльності СПД Швець 1.3. від 24.05.2017 вартість описаної квартири складала 849798,00 грн. без ПДВ. 29.06.2017 державним виконавцем скеровано вимогу в ЛКП «Центральне» про надання довідки про склад сім`ї або зареєстрованих осіб у квартирі за адресою: АДРЕСА_4 . 13.07.2017 на адресу Відділу надійшла довідка Форми Ф 2 з місця проживання про склад сім`ї та прописки від 06.07.2017 з якої вбачалось, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_4 зареєстрована ОСОБА_6 1945 року народження. 17.07.2017на адресу ЛФ ДП «СЕТАМ» скеровано заявку на реалізацію житлової нерухомості, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_4 . Згідно повідомлення ДП «Сетам» від 18.08.2017 № 8223/18-18-17 перші торги з реалізації згаданої вище квартири призначались н%18.09.2017 о 09:00 год. На адресу відділу 13.09.2019 надійшла заява про зупинення виконавчого провадження № 36200838, так як до Шевченківського районного суду м. Львова подано заяву про заміну сторони виконавчого провадження - боржника ОСОБА_2 його правонаступником ОСОБА_4 . Постановою державного виконавця від 14.09.2017 виконавче провадження зупинено та як наслідок зупинено проведення електронних торгів з реалізації квартири за адресою: АДРЕСА_4 . 15.02.2018на адресу відділу надійшла ухвала Шевченківського районного суду м. Львова від 26.12.2017, якою у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено. 19.02.2018 продовжено примусове виконання рішення та відповідно поновлено електронні торги з реалізації квартири за адресою: АДРЕСА_4 . 13.03.2018 на адресу відділу надійшла заява представника боржника ОСОБА_1 про зупинення виконавчого провадження у зв`язку з тим, що 03.03.2018 Апеляційним судом Львівської області винесено постанову про відкрштя апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката Вовк О.С., поданою в інтересах ОСОБА_5 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Львова у справі № 466/3913/16-ц. 15.03.2018державним виконавцем винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 52016559 та відповідно зупинено проведення електронних торгів. 10.05.2019винесено постанову про продовження примусового виконання рішення, оскільки постановою Львівського апеляційного суду у справі №466/3913/16 від 24.01.2019 рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 30 червня 2016 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 , та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості по кредитному договору №016-2008- 667 від 17 березня 2008 року в сумі 27 908 швейцарських франків та солідарного стягнення з ОСОБА_2 , та ОСОБА_5 в користь ПАТ «Універсал Банк» судового збору в розмірі 11 206, 45 грн.,- скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення про відмову в позові. В решті рішення не оскаржувалося і не переглядалося. Згаданою постановою також поновлено електронні торги з реалізації квартири за адресою: АДРЕСА_4 . 21.05.2019 на адресу відділу надійшла заява ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 з клопотанням заборонити державному виконавцю проводити електронні торги з реалізації квартири за адресою: АДРЕСА_4 , у зв`язку з тим, що 20.05.2019 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дякович М.М. посвідчено договір про задоволення вимог іпотекодержателя відповідно до якого право власності на квартиру АДРЕСА_2 набула ОСОБА_3 , а тому на думку заявника квартира за адресою: АДРЕСА_4 стала єдиним житлом ОСОБА_2 . У задоволенні такої заяви відмовлено, оскільки на день передачі майна на реалізацію (дата внесення повідомлення - 17.08.2017) у відділі не існувало перешкод щодо передачі майна на реалізацію, таких перешкод не існувало і на дату винесення постанови про продовження виконання рішення 10.05.2019. Також заявнику повідомлено, що на все майно боржника накладено арешт постановами державних виконавців ще від 2011 року, що унеможливлює в межах правового поля проведення дій із майном, що належить боржнику. Відповідно до протоколу № 408716 проведення електронних торгів від 28.05.2019 не відбулись, оскільки від жодного учасника не надійшла цінова пропозиція. 29.05.2019 на адресу відділу надійшло клопотання представника ПАТ «Універсал Банк» В.М. Лавриновича, яким Іпотекодержатель на підставі ст. 49 Закону України «Про іпотеку», заявив про бажання придбати предмет іпотеки за початковою ціною, що становить 849798,00 грн., шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. 07.06.2019 державним виконавцем видано акт про реалізацію предмета іпотеки, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_4 . Оскільки на момент передачі майна на реалізацію за боржником було зареєстровано дві квартири, а відтак жодного порушення вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не було. 21.06.2018 на підставі договору про відступлення прав вимоги, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голій Л.І. з реєстровим № 1039, права Іпотекодержателя на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , яка належала ОСОБА_2 перейшла до ОСОБА_3 . 20.05.2019 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріальнго округу Дякович М.М., посвідчено договір про задоволення вимог іпотекодержателя (шляхом предачі права власності відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку») за реєстровим № 166, відповідно до якого право власності на квартиру АДРЕСА_2 набула ОСОБА_3 . Підписуючи договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 20.05.2019, ОСОБА_2 фактично добровільно передав право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 ОСОБА_3 , знаючи що інша належна йому квартира фактично з 2017 року перебуває на реалізації, торги по такій призначено на 28.05.2019 і фактично останній може залишитись без єдиного житла. Крім цього у згаданому договорі ОСОБА_2 стверджує, що квартира за адресою: АДРЕСА_3 на момент укладення договору інших заборон окрім заборони накладеної Новосад О.П., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу 14.04.2008 на підставі договору іпотеки № 1912 немає, однак це спростовується долученим витягом з реєстру речових прав на нерухоме майно, з якого вбачається що на все майно боржника, в тому числі на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить йому на праві власності накладено арешти, органами державної виконавчої служби. Відтак, суд дійшов висновку, що електронні торги з реалізації квартири за адресою: АДРЕСА_4 проведені з чітким дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5 та з врахуванням Закону України «Про іптеку», а наведені позивачем доводи та міркування не відповідають дійсності та спростовуються наявними матеріалами виконавчого провадження. Щодо дій державного виконавця то суд першої інстанції вказав, що такі мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Отже дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 06.04.2016 року у справі №6-342гс16. Враховуючи вищевикладене, судом не встановлено наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, або порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. Таким чином, суд дійшов до висновку, що позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 не підлягає до задоволення.
Колегія суддів вважає, що підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції – немає. Висновки суду вцілому відповідають обставинам, що мають значення для справи, вимогам закону.
30.08.2019 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Державного підприємства «СЕТАМ», Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів), Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаївна у якому просила:
- визнати недійсними електронні торги з реалізації предмета іпотеки: трикімнатної квартири загальною площею 69,6 кв.м за адресою: АДРЕСА_5 , що завершились 28.05.2019 р.; 
- визнати незаконним та скасувати протокол №408716 проведення електронних торгів від 28.05.2019 р.; 
- визнати незаконним та скасувати Акт про реалізацію предмета іпотеки, виданого 07.06.2019р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Батюк Мар`яною Василівною; 
- визнати незаконним та скасувати Свідоцтво № НОМЕР_2 , видане приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. 04.07.2019р.
В обґрунтування своїх вимог покликалася на те, що у відділі примусово виконання рішень державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області на виконанні перебуває зведене виконавче провадження про стягнення грошових коштів з боржника ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк». 28 травня 2019 року Державним підприємством «СЕТАМ» проводились електронні торги з реалізації предмета іпотеки - квартири за адресою АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_2 . Відповідно до Протоколу №408716 проведення електронних торгів, складеному ДП «СЕТАМ» 28.05.2019 р., електронні торги не відбулися у зв`язку з тим, що від жодного учасника не надійшла цінова пропозиція. 29.05.2019р. ПАТ «Універсал Банк» звернувся до ВПВР УДВС ГТУЮ Львівській області з клопотанням №97 від 29.05.2019 р., в якому заявило про придбання майна за початковою ціною перших торгів, що становить 849 798,00 грн. шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. 07.06.2019 р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Батюк М.В. оформлено Акт про реалізацію предмета іпотеки - квартири площею 39,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 , яким квартиру передано іпотекодержателю - ПАТ «Універсал Банк» на підставі ст.49 ЗУ «Про іпотеку». 04.07.2019 р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. видано ПАТ «Приватбанк» свідоцтво №1796. Позивач вважає, що призначення та проведення електронних торгів з реалізації предмета іпотеки - квартири за адресою: АДРЕСА_4 було незаконним, оскільки суперечило вимогам ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України. Із інформації, розміщеної на веб-сайті СЕТАМ, ОСОБА_2 стало відомо про призначені електронні торги з реалізації предмета іпотеки - квартири за адресою: АДРЕСА_4 . У процесі здійснення відділом примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області зведеного виконавчого провадження №50911814 з примусового виконання виконавчого листа №2-237/10, виданого 3 березня 2011 року Шевченківським районним судом м.Львова, вже було реалізовано квартиру ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , шляхом її продажу з електронних торгів. Право власності на дану квартиру за адресою АДРЕСА_1 з електронних торгів придбано ПАТ «Універсал Банк» (Копія інформаційної довідки додається). Належна ОСОБА_2 квартира за адресою: АДРЕСА_3 , також була предметом договору іпотеки, посвідченого Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Новосад О.П, 14 квітня 2008 р., за реєстровим №1912, укладеного між Іпотекодавцем ОСОБА_2 та Іпотекодержателем ВАТ «СЕБ Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк») для виконання зобов`язання за кредитним договором №1248, укладеним 14 квітня 2008 року. 21 червня 2018 року на підставі договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, посвідченого приватним нотаріусом Київським міським нотаріальним округом Голій Л.І. за реєстровим №1039, права Іпотекодержателя на зазначену квартиру перейшли до ОСОБА_3 . 20.05.2019 року Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дякович М.М., посвідчено договір про задоволення вимог іпотекодержателя (шляхом передачі права власності відповідно до статті 37 ЗУ «Про іпотеку) за реєстровим №166, відповідно до якого право власності на квартиру АДРЕСА_2 набула ОСОБА_3 . Оскільки на час проведення електронних торгів з реалізації майна позивача існували передумови для заборони примусового відчуження спірної квартири - сам факт проведення електронних торгів є незаконним. Відповідно всі процедури, спрямовані на відчуження майна боржника, які проводяться в результаті таких торгів – є незаконними та підлягають скасуванню.
Як вбачається з матеріалів справи, правильно встановлено судом першої інстанції, сторонами не оспорено та не спростовано, – на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління держаної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області (далі - Відділ) перебувало зведене виконавче провадження № 53655486 до складу якого входило ряд виконавчих проваджень про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , а саме:
- виконавче провадження № 52016559 з примусового виконання виконавчого листа № 466/3913/16-ц, що виданий 27.07.2016 Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПАТ "Універсал Банк" заборгованості в сумі 27908,00 швейцарських франків;
- виконавче провадження № 52016636 з примусового виконання виконавчого листа № 466/3913/16-ц, що виданий 27.07.2016 Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ПАТ "Універсал Банк" судового збору в розмірі 11206,45 грн.;
- виконавче провадження № 50323005 з примусового виконання виконавчого листа № 2-237/11, що виданий 31.03.2011 Шевченківським районним судом м. Львова про стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ "Універсал Банк" заборгованість по кредитному договору №016-2008-1127 від 10.04.2008 року в сумі 606487 (шістсот шість тисяч чотириста вісімдесят сім) грн. 71 коп., з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 4593 (чотири тисячі п`ятсот дев`яносто три) грн. 25 коп.; сума дострокового стягнення кредиту - 513239 (п`ятсот тринадцять тисяч двісті тридцять дев`ять) грн. 13 коп.; відсотки за користування кредитом - 88654 (вісімдесят вісім тисяч шістсот п`ятдесят чотири) грн. 84 коп.;
- виконавче провадження № 50239911 з примусового виконання виконавчого листа № 2-238/11, що виданий 31.03.2011 Шевченківським районним судом м. Львова про стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ГІАТ "Універсал Банк" заборгованість по кредитному договору №016-2008-1128 від 10.04.2008 року в сумі 321013 (триста двадцять одну тисячу тринадцять) грн. 65 коп., з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 5705 (п`ять тисяч сімсот п`ять) грн. 88 коп.; сума дострокового стягнення кредиту - 263084 (двісті шістдесят три тисячі вісімдесят чотири) грн. 52 коп.; відсотки за користування кредитом - 52223 (п`ятдесят дві тисячі двісті двадцять три) грн. 25 коп.;
- виконавче провадження № 36200838 з примусового виконання виконавчого листа № 2-239/11, що виданий 31.03.2011 Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ "Універсал Банк" заборгованості по кредитному договору №016-2008-667 від 17.03.2008 року в сумі 582101,28 грн. з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 10136,41 грн.; сума дострокового стягнення кредиту - 482159,64 грн.; відсотки за користування кредитом - 89805,23 грн.;
В межах зведеного виконавчого провадження 21.11.2016 державним виконавцем описано та арештовано квартиру боржника за адресою: АДРЕСА_4 .
Відповідно до звіту про оцінку наданого суб`єктом оціночної діяльності СПД Швець 1.3. від 24.05.2017 вартість описаної квартири складала 849798,00 грн. без ПДВ.
29.06.2017 державним виконавцем скеровано вимогу в ЛКП «Центральне» про надання довідки про склад сім`ї або зареєстрованих осіб у квартирі за адресою: АДРЕСА_4 .
13.07.2017 на адресу Відділу надійшла довідка Форми Ф 2 з місця проживання про склад сім`ї та прописки від 06.07.2017 з якої вбачалось, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_4 зареєстрована ОСОБА_6 1945 року народження.
17.07.2017 на адресу ЛФ ДП «СЕТАМ» скеровано заявку на реалізацію житлової нерухомості, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_4 .
Згідно повідомлення ДП «Сетам» від 18.08.2017 № 8223/18-18-17 перші торги з реалізації згаданої вище квартири призначались н%18.09.2017 о 09:00 год.
На адресу відділу 13.09.2019 надійшла заява про зупинення виконавчого провадження № 36200838, так як до Шевченківського районного суду м. Львова подано заяву про заміну сторони виконавчого провадження – боржника ОСОБА_2 його правонаступником ОСОБА_4 .
Постановою державного виконавця від 14.09.2017 виконавче провадження зупинено та як наслідок зупинено проведення електронних торгів з реалізації квартири за адресою: АДРЕСА_4 .
15.02.2018 на адресу відділу надійшла ухвала Шевченківського районного суду м. Львова від 26.12.2017, якою у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.
19.02.2018 продовжено примусове виконання рішення та відповідно поновлено електронні торги з реалізації квартири за адресою: АДРЕСА_4 .
13.03.2018 на адресу відділу надійшла заява представника боржника ОСОБА_1 про зупинення виконавчого провадження у зв`язку з тим, що 03.03.2018 Апеляційним судом Львівської області винесено постанову про відкрштя апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката Вовк О.С., поданою в інтересах ОСОБА_5 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Львова у справі № 466/3913/16-ц.
15.03.2018 державним виконавцем винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 52016559 та відповідно зупинено проведення електронних торгів.
10.05.2019 винесено постанову про продовження примусового виконання рішення, оскільки постановою Львівського апеляційного суду у справі №466/3913/16 від 24.01.2019 рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 30 червня 2016 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 , та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості по кредитному договору №016-2008- 667 від 17 березня 2008 року в сумі 27 908 швейцарських франків та солідарного стягнення з ОСОБА_2 , та ОСОБА_5 в користь ПАТ «Універсал Банк» судового збору в розмірі 11 206, 45 грн.,- скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення про відмову в позові. В решті рішення не оскаржувалося і не переглядалося. Згаданою постановою також поновлено електронні торги з реалізації квартири за адресою: АДРЕСА_4 .
21.05.2019 на адресу відділу надійшла заява ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 з клопотанням заборонити державному виконавцю проводити електронні торги з реалізації квартири за адресою: АДРЕСА_4 , у зв`язку з тим, що 20.05.2019 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дякович М.М. посвідчено договір про задоволення вимог іпотекодержателя відповідно до якого право власності на квартиру АДРЕСА_2 набула ОСОБА_3 , а тому на думку заявника квартира за адресою: АДРЕСА_4 стала єдиним житлом ОСОБА_2 . У задоволенні такої заяви відмовлено, оскільки на день передачі майна на реалізацію (дата внесення повідомлення - 17.08.2017) у відділі не існувало перешкод щодо передачі майна на реалізацію, таких перешкод не існувало і на дату винесення постанови про продовження виконання рішення 10.05.2019.
Також, заявнику повідомлено, що на все майно боржника накладено арешт постановами державних виконавців ще від 2011 року, що унеможливлює в межах правового поля проведення дій із майном, що належить боржнику.
Відповідно до протоколу № 408716 проведення електронних торгів від 28.05.2019 не відбулись, оскільки від жодного учасника не надійшла цінова пропозиція.
29.05.2019 на адресу відділу надійшло клопотання представника ПАТ «Універсал Банк» В.М. Лавриновича, яким Іпотекодержатель на підставі ст. 49 Закону України «Про іпотеку», заявив про бажання придбати предмет іпотеки за початковою ціною, що становить 849798,00 грн., шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна.
07.06.2019 державним виконавцем видано акт про реалізацію предмета іпотеки, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_4 .
За змістом частини першої статті 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.
Згідно із частиною четвертою статті 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.
З аналізу змісту частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами договору купівлі-продажу є продавець і покупець.
Частиною першою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Відповідно до частини третьої статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином, який може визнаватися недійсним у судовому порядку.
Дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності правочину.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх добровільно, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження».
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.
Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.
Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.
Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх добровільно.
Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, який діяв на час проведення оспорюваних електронних торгів (далі – Порядок).
Згідно з Порядком електронні торги – продаж майна за принципом аукціону засобами системи електронних торгів через веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.
Відповідно до пунктів 3, 4 розділу II Порядку виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім-шістнадцятим пункту 2 цього розділу.
Державний виконавець направляє заявку на реалізацію арештованого майна начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі організатору.
У разі встановлення відповідності документів вимогам законодавства чи після приведення їх у відповідність до вимог законодавства начальник відділу державної виконавчої служби підписує (за допомогою електронного цифрового підпису або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу 1 цього Порядку) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її організатору разом із документами, передбаченими абзацами четвертим-тринадцятим пункту 3 розділу II цього Порядку, в електронному вигляді через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби для знесення інформації про проведення електронних торгів у Систему.
Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець).
ДП «Сетам» розміщує інформацію в системі електронних торгів виключно на підставі документів, наданих відповідним органом державної виконавчої служби. Обов`язок організатора торгів перевіряти законність дій державного виконавця щодо передачі майна на реалізацію та достовірність інформації, зазначеної у заявці на реалізацію арештованого майна, у тому числі наявність рішень щодо заборони органу ДВС вчиняти дії по виконанню виконавчого провадження чинним законодавством не передбачений.
Державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення електронних торгів, а самі електронні торги з реалізації рухомого майна організовує і проводить організатор електронних торгів.
Процедура реалізації майна на прилюдних торгах полягає у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця-учасника прилюдних торгів за плату. Така процедура полягає в укладенні та виконанні договору купівлі-продажу. На підтвердження його укладення складається відповідний протокол, а на підтвердження виконання з боку продавця – акт про проведені прилюдні торги. Такі висновки сформульовані у пункті 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (провадження № 14-577цс19).
У постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року у справі
№ 3-242гс16 зроблено висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.
У постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року у справі
№ 668/5633/14-ц також викладено правовий висновок, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути встановлені й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2988цс15, від 29 червня 2016 року у справах № 6-370цс16 та № 6-547цс16.
Тобто, для визнання судом електронних торгів недійсним необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.
Підставою для пред`явлення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є наявність порушення норм закону при проведенні торгів водночас із порушенням прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.
Відповідно до частини третьої, п`ятої статті 43 Закону України «Про іпотеку» організатор прилюдних торгів не пізніше ніж за 15 робочих днів до дня початку прилюдних торгів публікує в місцевих друкованих засобах масової інформації за місцезнаходженням предмета іпотеки, а в разі проведення електронних торгів – також на вебсайті проведення електронних торгів, повідомлення про проведення таких торгів. У повідомленні зазначається інформація про день, час, місце проведення прилюдних торгів, опис предмета іпотеки, що підлягає продажу, місце, де можна отримати додаткову інформацію про умови проведення прилюдних торгів, та іншу необхідну інформацію.
Не пізніше дня публікації повідомлення про проведення прилюдних торгів у засобах масової інформації організатор прилюдних торгів письмово сповіщає державного виконавця, приватного виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день, час і місце проведення прилюдних торгів та про початкову ціну реалізації майна.
Обов`язок організатора прилюдних торгів друкувати в місцевих засобах масової інформації за місцезнаходженням предмета іпотеки повідомлення про проведення таких торгів з реалізації предмета іпотеки та письмове сповіщення, в тому числі, іпотекодавця, про день, час і місце проведення прилюдних торгів та про початкову ціну реалізації майна закріплено також у пункті 2 розділу VII Порядку.
У постанові від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15 Верховний Суд України зазначив, що дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності правочину. Проте сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання таких торгів недійсними. Головна умова, яка повинна бути встановлена судами, – це наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому окрім наявності порушення норм закону при проведенні торгів, повинно бути встановлене порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.
Таку саму правову позицію виклав Верховний Суд у постанові від 10 липня 2019 року у справі № 462/2232/16 (провадження № 61-21671св18).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 678/301/12 (провадження № 14-624цс18) зазначила, що правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 листопада 1999 року за       № 745/4038.
Порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо, підлягають оскарженню у порядку, передбаченому цим Законом.
Згідно п. 1 ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами – резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно.
Так, кватира АДРЕСА_6 була передана на реалізацію 17.07.2017, що зареєстровано в системі електронних торгів 17.08.2017. Станом на момент передачі майна на реалізацію за боржником було зареєстровано дві квартири, відтак жодного порушення вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не було. 
Крім того, як убачається з матеріалів справи ОСОБА_2 зареєстрований на адресою АДРЕСА_1 , і відповідно має право проживання у вказаній квартирі.
Крім цього, з матеріалів спарви вбачається, що 21.06.2018 на підставі договору про відступлення прав вимоги, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голій Л.І. з реєстровим № 1039, права Іпотекодержателя на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , яка належала ОСОБА_2 перейшла до ОСОБА_3 . 20.05.2019 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріальнго округу Дякович М.М., посвідчено договір про задоволення вимог іпотекодержателя (шляхом предачі права власності відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку») за реєстровим № 166, відповідно до якого право власності на квартиру АДРЕСА_2 набула ОСОБА_3 .
Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.
Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права класності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.
У договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або у відповідному застереженні в іпотечному договорі зазначаються: умови, у разі настання яких іпотекодержатель може використати своє право на позасудове стягнення; порядок визначення вартості, за якою іпотекодержатель набуває право власності на предмет іпотеки; прийнятні та належні способи обміну повідомленнями між сторонами договору.Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання основного зобов`язання: боржником - фізичною особою є недійсними, якщо інше не визначено договором іпотеки чи договором про надання кредиту, чи договором про задоволення вимог іпотекодержателя; боржником - юридичною особою або фізичною особою - підприємцем є дійсними, якщо інше не визначено договором іпотеки чи договором про надання кредиту, чи договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Згідно ст.37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.
Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_2 , підписуючи договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 20.05.2019, фактично добровільно передав право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 ОСОБА_3 , знаючи що інша належна йому квартира фактично з 2017 року перебуває на реалізації, торги по такій призначено на 28.05.2019 і фактично останній може залишитись без єдиного житла.
Крім цього у згаданому договорі ОСОБА_2 стверджує, що квартира за адресою: АДРЕСА_3 на момент укладення договору інших заборон окрім заборони накладеної Новосад О.П., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу 14.04.2008 на підставі договору іпотеки № 1912 немає, однак це спростовується долученим витягом з реєстру речових прав на нерухоме майно, з якого вбачається що на все майно боржника, в тому числі на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить йому на праві власності накладено арешти, органами державної виконавчої служби.
Зважаючи на вказане, судом правильно встановлено, що електронні торги з реалізації квартири за адресою: АДРЕСА_4 проведені з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5 та з врахуванням Закону України «Про іптеку». 
Зважаючи на вказане, доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними, а саму скаргу слід відхилити, рішення ж суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, - 
п о с т а н о в и л а :
апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
       Рішення Галицького районного суду м.Львова від 27 листопада 2020 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 21 лютого 2023 року.

Головуючий:                                                                                                Я.А. Левик

Судді:                                                                         Н.П. Крайник

                                                                        М.М. Шандра