ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/113/23 Справа № 175/1544/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бойко О.М. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

09 січня 2023 року                                                                м. Дніпро

       Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності — ОСОБА_1 , захисника — Ганжи М.Г.,
       розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Ганжи Михайла Геннадійовича, поданої в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

       Постановою судді місцевого суду визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 496 грн. 20 коп.

       У постанові суду зазначено, що 12 червня 2022 року о 22:50 годині у с. Старі Кодаки Дніпровського району Дніпропетровської області, по вул. Клубна поблизу буд. 4 водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Dodge», д/з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком № 2146 від 13.08.2022 року, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України, тобто вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування постанови судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2022 року та просить закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення було складено співробітниками патрульної поліції через дев`ять днів та за іншою адресою, ніж де було виявлено правопорушення, під час його складання будь-які свідки не залучались, а лише здійснювалась відеофіксація на боді-камеру поліцейського №000432.
Вважає, що працівниками патрульної поліції було порушено вимоги Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів), затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, оскільки під час перевірки документів ОСОБА_1 і складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, його не повідомили про застосування технічних засобів відеозапису, в результаті чого було грубо порушено право ОСОБА_1 на приватність, гарантоване ст. 32 Конституції України та Європейською конвенцією по права людини.
При цьому звертає увагу, що хоча судом і не було досліджено матеріали відеозапису з боді-камери співробітників поліції, стороною захисту в судовому засіданні було акцентовано увагу суду на те, що під час спілкування ОСОБА_1 із поліцейськими, жодних ознак, зазначених в протоколі не зафіксовано. Більше того, ним неодноразово наголошено на тому, що за кермом автомобіля у цей період часу та у такому стані ОСОБА_1 не було.
Водночас, згідно письмових пояснень від 04.08.2022 отриманих стороною захисту від ОСОБА_1 , останній пояснював, що вищевказаним транспортним засобом він на вказаний момент часу не керував та за кермом не знаходився. 
Також в поданій апеляційній скарзі апелянт вважає, що поліцейськими в порушення вимог ст.254, ч.2 ст.266, п.2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі та п.п.1,3,5 Розділу І Інструкції “Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції”, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, не було запропоновано ОСОБА_1 спочатку пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, а лише потім за наявності його відмови від проведення такого огляду провести огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.
Однак, як вбачається з матеріалів справи, крім протоколу про адміністративне правопорушення, висновку КП “ДБКЛПД” ДОР та пояснень ОСОБА_1 більше нічого не надано, ані пояснень будь-яких свідків, ані фото-відео фіксації правопорушення, ні рапортів, ні будь-яких інших доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`янніня.
З огляду на викладене, сторона захисту стверджує, що твердження інспектора поліції щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом не відповідає дійсності та ґрунтується лише на його власних суб`єктивних припущеннях, які не можуть свідчити про факт вчинення останнім адміністративного правопорушення.
Разом з тим звертає увагу, що в оскаржуваній постанові суду взагалі відсутня будь-яка мотивувальна частина, не наведено встановлені обставини справи, що необхідні для її вирішення, із посиланням на докази, за якими ці обставини було встановлено, а також не зазначено мотивів, за яких суд не врахував окремі докази, не відобразив результати оцінки судом цих доказів та не надав аналізу всім обставинам справи, що суперечить практиці ЄСПЛ та п.24 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року “Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті”.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Ганжа М.Г. та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримали доводи поданої апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, просили апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.
Додатково апеляційному суду ОСОБА_1 пояснив, що вину не ви знає, оскільки він не керував транспортним засобом на час його приїзду патрульних поліцейських, а перебував в магазині, де з друзями вживав пиво. Від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлявся та у лікарні, куди його привезли патрульні поліцейські,у нього було встановлено алкогольне сп`яніння, приблизно 0,6-0,8 проміле. Результати огляду він не заперечує, оскільки вживав пиво до приїзду поліцейських, але наполягає, що на той час вже не керував автомобілем. Наявні у справі його письмові пояснення він писав власноручно. 

Вислухавши пояснення захисника та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому положеннями статті 251 КупАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.
Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №112121 від 21.06.2022 року та висновок медичного огляду КП “ДБКЛПД” ДОР № 2146 від 13.06.2022 року.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №112121 від 21.06.2022 року, складеного у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1) вбачається, що 12 червня 2022 року о 22:50 годині у с. Старі Кодаки Дніпровського району Дніпропетровської області, по вул. Клубна поблизу буд. 4 водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Dodge», д/з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком № 2146 від 13.08.2022 року, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України, тобто вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. У протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено, що пояснення додаються на окремому аркуші. Крім того зафіксовано, що було вилучено п/в ВАВ 339647 від 07.12.2011 Петровським ВРЄР та видано тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом, який отриманий ОСОБА_1 , а також підписано останнім протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 2146 від 13.06.2022 року, проведеного черговим лікарем КП “ДБКЛПД” ДОР” ОСОБА_2 , було встановлено, що водій ОСОБА_1 13.06.2022 року о 00:30 годині перебував у стані алкогольного сп`яніння  (а.с.2).
Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 12.06.2022 року (а.с.3), вбачається, що 12.06.2022 року в с. Старі Кодаки по вул.Клубній він керував транспортним засобом Доджі  НОМЕР_2  та був зупинений працівниками поліції. При перевірці документів від нього було чутно запах алкоголю, у зв`язку з чим, йому було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера “Драгер” або в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння, від чого він не відмовився. Також останній зазначав, що слідував до м. Дніпро з працівниками поліції та за результатами розгляду зобов`язувався з`явитися до РП №9 “Сокол” для складання адмінматеріалу. Крім того вказано, що пояснення написані ним власноруч без фізичного і психологічного тиску.
Отже, зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення та висновку медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції інформації, узгоджуються із поясненнями ОСОБА_1 від 12.06.2022 року, наданими ним на момент вчинення адміністративного правопорушення щодо обставин подій та спростовують твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, не перебував у стані алкогольного сп`яніння та працівниками патрульної поліції було порушено встановлений ст.266 КУпАП та Інструкцією порядок направлення особи на огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння. 
Згідно загальних положень, що містяться у п. 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух"  встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил.
Відповідно до п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як зазначено у п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.
Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Порядок проходження огляду на стан сп`яніння на національному рівні закріплений у КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07.11.2015 №1395, зареєстрована в Мінюсті України 10.11.2015 №1408/27853), розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрована в Мінюсті України 11.11.2015 за № 1413/27858) і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМУ 17.12.2008 №1103, з наступними змінами).

За приписами частини 2,3,4 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Згідно з пунктами 6,7 розділу I Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або  перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби);
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
Матеріали справи свідчать про те, що працівниками патрульної поліції було дотримано процедуру проведення огляду на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння, адже ОСОБА_1 погодився та у подальшому пройшов огляд на стан сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я. 
Пунктом 22 Інструкції, що кореспондується з приписами ч.5,6 ст.266 КУпАП, встановлюється, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Отже, на переконання апеляційного суду, лише недотримання визначеної пунктами 1-21 Інструкції процедури проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів, тягнуть за собою передбачені п.22 цієї Інструкції наслідки.
Натомість, в під час апеляційного розгляду стороною захисту не доведено та апеляційним судом не встановлено будь-яких порушень визначеної Розділом III Інструкції процедури проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів. 
Тому підстав для визнання недопустимим доказом медичного висновку № 2146 від 13.06.2022 рокущодо стану сп`яніння водія ОСОБА_1 апеляційний суд не вбачає.
При цьому, сам факт проходження ОСОБА_1 медичного огляду на стан сп`яніння не заперечується в апеляційній скарзі, а факт його керування транспортним засобом за обставин, встановлених рішенням суду першої інстанції, доводиться дослідженими судом належними, допустимими та достатніми доказами у їх сукупності.
Таким чином, на переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності підтверджують фактичні обставини справи. 
Суд апеляційної інстанції відкидає, як аргументи невинуватості, доводи апелянта про недотримання працівниками поліції вимог ч.2 ст.266 КУпАП, оскільки огляд на стан сп`яніння проводився без участі двох свідків, з огляду на наступне.
За приписами ч.4 ст.266 КУпаП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Таким чином, оскільки ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я, тому у працівників патрульної поліції не було необхідності у залученні двох свідків. Крім того, як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №112121 від 21.06.2022 року подія, яка відбувалася 12.06.2022 року о 22-50 годині фіксувалася поліцейськими на боді-камеру №000432, однак вказані відеозаписи до матеріалів справи не долучені. При цьосу, апеляційний суд враховує той факт, що сам ОСОБА_1 не спростовує результату його медичного оглядну на стан алкогольного сп`яніння. 

Разом з тим, апеляційний суд погоджується із твердженнями апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КупАП було складено працівниками патрульної поліції лише через дев`ять днів після його вчинення, однак зазначає, що даний факт не впливає на висновки суду щодо керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за обставин, встановлених рішенням суду. 
Всі інші доводи апеляційної скарги сторони захисту судом апеляційної інстанції оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах справи доказами не підтверджуються, мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає сторона захисту, суд апеляційної інстанції не вбачає.
Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.
Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги захисника Ганжи М.Г. є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2022 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Ганжи Михайла Геннадійовича - залишити без задоволення, а постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО
АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ                                         В.В. РУДЕНКО