УХВАЛА

21 березня 2023 року 
м. Київ

справа №320/1005/19
адміністративне провадження № К/990/4935/23  

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Данилевич Н.А.,
суддів: Мацедонської В.Е.,  Шевцової Н.В., 

перевіривши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Довбаша Сергія Михайловича на рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року у справі №320/1005/19 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про стягнення компенсації за затримку розрахунку при звільненні, -
УСТАНОВИВ:
У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду із позовом до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (далі -Украерорух) про стягнення компенсації за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 1 405 425,1 грн.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 03 червня 2019 року, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2019 року, у задоволенні позову відмовлено повністю.
Постановою Верховного Суду від 30 січня 2020 року частково задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 - рішення судів першої та апеляційної інстанції скасовані, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року позов задоволено частково - стягнуто з Украероруху на користь ОСОБА_1 компенсацію за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 211 788,00 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року апеляційну скаргу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України задоволено повністю. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року скасовано.
Прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.
13 лютого 2023 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвалою Верховного Суду від 28 лютого 2023 року касаційну скаргу залишено без руху з метою надання до суду касаційної інстанції обґрунтованого клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів на обґрунтування вказаного клопотання.
10 березня 2023 року до суду касаційної інстанції надійшло клопотання про поновлення процесуального строку. 
В цьому клопотанні зазначається, що під час проголошення вступної та резолютивної частини  постанови, представник позивача не був поінформований, що в цей  же день суд апеляційної інстанції виготовить повний текст судового рішення. 
Щодо не надсилання апеляційним судом тексту повного судового рішення ані засобами поштового зв`язку, ані електронною поштою, як вказує скаржник, даний факт міг би перевірити Верховний Суд, витребувавши справу із суду першої інстанції і дослідити її. 
Щодо надсилання постанови на електронну пошту, представник позивача зазначив, що він міг би надати скріншот з його пошти за період з 30 листопада 2022  року, але, на думку представника, це не є належним доказом, оскільки, як скаржник вказує, він міг видалити даний лист з пошти і надати суду скріншот без даного листа.
Щодо можливого надсилання апеляційним судом тексту постанови засобами поштового зв?язку його довірителю Куреню І.Є., представник позивача зазначає, що останній вже більше 4 років живе та працює в Брюселі в Євроконтролі, а тому, в разі надсилання йому листа, отримати він також не міг.
Насамкінець заявник касаційної скарг посилається на постанову Верховного Суду від 25 лютого 2021 року у справі №679/219/20, в якій було зазначено, що оприлюднення судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень не скасовує обов`язок суду вчасно направляти копії судових рішень учасникам справи. 
Перевіривши причини пропуску строку на касаційне оскарження, Верховний Суд зазначає наступне. 
Предметом касаційного оскарження в даній справі є рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року та постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року у справі №320/1005/19.
Відповідно до частин першої-третьої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
Касаційну скаргу засобами поштового зв`язку подано 09 лютого 2023 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження. 
Щодо витребування справи з метою перевірити судом касаційної інстанції надсилання або не надсилання судом апеляційної інстанції оскаржуваної постанови засобами поштового та/або електронного зв`язку Верховний Суд вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що відповідно до статті 331 КАС України касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції, тобто суд касаційної інстанції при вирішенні питання стосовно допустимості та прийнятності поданої касаційної скарги не має в своєму розпорядженні матеріалів судової справи та перевіряє касаційну скаргу на відповідність вимогам КАС України лише за матеріалами касаційної скарги. Відповідно до частини третьої статті 334 КАС України Верховий Суд вирішує питання про витребування матеріалів справи лише в ухвалі про відкриття касаційного провадження.
Також суд звертає увагу скаржника, що особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною першою статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази, зокрема, щодо невиконання судом апеляційної інстанції приписів статті 251 КАС України, проте в клопотанні відсутні будь-які докази, що представник позивача дійсно не отримав постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року на поштову та/або електронну адресу. 
Отже, Верховний Суд критично оцінює дане твердження скаржника про неотримання оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, оскільки з`ясувати про надсилання або не надсилання судом апеляційної інстанції постанови від 30 листопада 2022 року у цій справі представнику позивача можна було, наприклад, шляхом звернення безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду з метою отримання відповіді щодо виконання або невиконання останнім вимог статті 251 КАС України, проте цих дій представником не було вчинено, що свідчить про неналежне виконання процесуальних обов`язків щодо дотримання процесуальних строків. 
Аналіз положень статей 5, 13, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що учасники справи, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк.
Учасники справи мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку. Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.
Встановлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства процесуальних обов`язків.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Колегія суддів наголошує, що сторона у справі зобов`язана в розумні строки цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Проте подання касаційної скарги через 2 місяці після ухвалення оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції не може бути визнано Судом як своєчасне та належне виконання скаржником його процесуальних обов`язків.
Отже, враховуючи обставини справи, зазначену скаржником причину пропуску строку на касаційне оскарження не можна вважати поважною, тобто такою, що не залежала від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Інші підстави для поновлення строку скаржником не зазначені.
Пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України обумовлено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
Враховуючи, що скаржником не доведено поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, зазначена причина пропуску строку не може бути визнана поважною, тому у відкритті касаційного провадження за цією скаргою необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись пунктом 4 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, суд. 
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Довбаша Сергія Михайловича про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року у справі №320/1005/19.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Довбаша Сергія Михайловича на рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року у справі №320/1005/19 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про стягнення компенсації за затримку розрахунку при звільненні.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді	Н.А. Данилевич В.Е. Мацедонська   Н.В. Шевцова