ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

02 січня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 340/3402/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Головко О.В. (доповідач),
                               суддів:  Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Світловодської міської ради 
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 березня 2022 року (суддя Хилько Л.І.) в адміністративній справі 
за позовом  ОСОБА_1     
до Світловодської міської ради, Озерської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язати вчинити певні дії, – 

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у червні 2021 року звернувся до суду з позовом, в якому просив: 
- визнати протиправною бездіяльність Світловодської міської ради у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 середньомісячної заробітної плати на період працевлаштування, з часу припинення повноважень на посаді Озерського сільського голови, але не більше шести місяців;
- зобов`язати Світловодську міську раду нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середньомісячну заробітну плату на період працевлаштування, з часу припинення повноважень на посаді Озерського сільського голови, але не більше шести місяців з 21.11.2020 по 21.05.2021.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 березня 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Світловодської міської ради щодо не нарахування та не виплати середньої заробітної плати ОСОБА_1 на період працевлаштування, з часу припинення повноважень на посаді Озерського сільського голови. Зобов`язано  Світдоводську міську раду Кіровоградської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середню заробітну плату з 23.11.2020 по час працевлаштування, але не більше ніж за 6 місяців. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Світловодська міська рада подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. 
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків. 
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що в період з 31.08.1995 по 18.04.2006 ОСОБА_1 працював на посаді вчителя хімії та біології Озерської ЗОШ І-ІІІ ступенів.
ОСОБА_1 було звільнено з зазначеної посади на підставі п. 5  ст. 36 КЗпП України у    зв`язку з обранням на посаду голови Озерської сільської ради.
На підставі пп. 4 п. 2 розділу ІІ Прикінцевих положень  Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад»  20 листопада 2020 року повноваження ОСОБА_1 як сільського голови Озерської сільської ради припинилися.
Сектором освіти Світловодської райдержадміністрації видано довідку від 21.12.2020 № 01-23/1018/1, в якій зазначено, що наразі працевлаштування ОСОБА_1 на посаду вчителя хімії та біології Озерського НВК комунального закладу «Павлівське НВО» є неможливим, оскільки вказана посада зайнята. 
У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Світловодської міської ради з заявою про виплату середньої заробітної плати, яку він отримував на виборчій посаді, з січня 2021 року відповідно до чинного законодавства України. 
Відповіді на вказане звернення ОСОБА_1 не отримано. 
Вважаючи протиправною бездіяльність Світловодської міської ради у нарахуванні та виплаті середньомісячної заробітної плати на період працевлаштування, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним позовом. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» на сільських, селищних, міських голів поширюються повноваження та гарантії депутатів рад, передбачені законом про статус депутатів рад, якщо інше не встановлено законом.
Правовий статус депутата сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради як представника інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та рівноправного члена місцевої ради, гарантії депутатської діяльності та порядок відкликання депутата місцевої ради встановлює Закон України «Про статус депутатів місцевих рад».
Частинами 1-2 статі 6 вказаного Закону передбачено, що депутат місцевої ради здійснює свої повноваження, не пориваючи з виробничою або службовою діяльністю. Депутат місцевої ради, обраний секретарем сільської, селищної, міської ради, головою, заступником голови районної, обласної, районної у місті ради, працює у відповідній раді на постійній основі і не може суміщати свою службову діяльність з іншою роботою, у тому числі на громадських засадах (за винятком викладацької, наукової та творчої у позаробочий час), займатися підприємницькою діяльністю, одержувати від цього прибуток, якщо інше не передбачено законом.
Згідно з частиною 1 статті 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» у разі обрання депутата місцевої ради на виборну посаду у раді, на якій він працює на постійній основі, трудовий договір з ним за попереднім місцем роботи припиняється відповідно до законодавства. Обраний на виборну посаду у відповідній раді, на якій він працює на постійній основі, депутат місцевої ради, який перебуває на службі у військових формуваннях чи правоохоронних органах держави, прикомандировується до місцевої ради із залишенням на цій службі.
Частиною 2 статті 33 Закону передбачено, що депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності – інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації.
У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету. У разі, якщо колишній депутат місцевої ради має право на пенсійне забезпечення або йому призначена пенсія за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника, за вислугу років відповідно до закону, за ним не зберігається середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді в раді.
Час, коли колишній депутат тимчасово не працював у зв`язку з неможливістю надання йому попередньої або рівноцінної роботи (посади) безпосередньо після закінчення строку його повноважень, зараховується, але не більше шести місяців, до страхового стажу і стажу роботи (служби) за спеціальністю, за якою депутат працював до обрання у місцеву раду, де він виконував свої обов`язки на постійній основі
Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що законодавством гарантується право депутата місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення його повноважень, на працевлаштування за попередньої роботою (посадою) за умови наявності попередньої посади, або працевлаштування за іншою рівноцінною посадою.
Разом з тим, якщо колишній депутат місцевої ради до обрання на виборну посаду у раді перебував у трудових відносинах з підприємством (установою, організацією) незалежно від форми власності та виду діяльності, однак надання попередньої або рівноцінної роботи йому на цьому підприємстві (установі, організації) або, за його згодою, на іншому неможливе, закон гарантує збереження за цим депутатом середньої заробітної плати на період його працевлаштування, але не більше шести місяців.
Такий висновок узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 07.02.2019 у справі № 507/1299/16-а, від 25.10.2019 у справі № 345/3102/16-а, від 26.12.2019 у справі № 570/3880/16-а.
Також відповідно до висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 09.12.2020 у справі № 275/318/16-а, під неможливістю надання відповідної роботи (посади) необхідно розуміти лише об`єктивну неможливість надати депутату місцевої ради, звільненому з виборної посади, попередньої посади через ліквідацію підприємства, установи, організації, її скорочення тощо.
Матеріалами справи встановлено, що до обрання позивача на виборну посаду, останній працював на посаді вчителя хімії та біології Озерської ЗОШ І-ІІІ ступенів.
Після звільнення з посади сільського голови Озерської сільської ради, позивачу повідомлено про неможливість працевлаштування на попередній посаді у зв`язку з працевлаштуванням на вказану посаду іншої особи.
Отже, працевлаштування ОСОБА_1 після звільнення з посади голови Озерської сільської ради на попередню роботу (посаду) виявилося неможливим з незалежних від позивача обставин.
Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не намагався працевлаштуватись на попередній чи рівноцінній посаді у встановленому законом порядку, оскільки звертався неналежним чином, суд відхиляє, адже предметом позову є визнання протиправною бездіяльності Світловодської міської ради щодо невиплати середньої заробітної плати, а не оцінка правомірності відмови у працевлаштуванні позивача.
Крім цього Законом України «Про статус депутатів місцевих рад»  не передбачено обов`язку позивача доводити правомірність відмови попереднього роботодавця щодо працевлаштування.
Посилання апелянта на правові висновки, викладені Верховним Судом у постанові від 12 червня 2020 року під час розгляду адміністративної справи № 635/1071/17, суд також не приймає, адже останні були зроблені за інших обставин справи, відмінних від цієї. Зокрема, у названій адміністративній справі предметом розгляду було поновлення на посаді, яку особа займала до обрання на виборчу посаду в органах місцевого самоврядування.
Щодо пояснень апелянта про нарахування позивачу середньої заробітної плати за період листопад-грудень 2020 року, суд апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції, розглядаючи адміністративний позов, дійшов висновку про наявність у позивача права на отримання середньої заробітної плати, з чим погодився суд апеляційної інстанції, отже, доводи апелянта не впливають на оцінку правильності висновків суду першої інстанції. Відповідач має нарахувати та виплатити позивачу середню заробітну плату з 23.11.2020 по час працевлаштування, але не більше ніж за 6 місяців та з урахуванням раніше виплачених сум. 
З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні, доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, –

п о с т а н о в и в :
          
Апеляційну скаргу Світловодської міської ради залишити без задоволення.  
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 березня 2022 року в адміністративній справі № 340/3402/21 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з 02 січня 2023 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.
                              Повна постанова складена 02 січня 2023 року. 
   
Головуючий - суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров