Справа № 346/4853/22 
Провадження № 33/4808/131/23 
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Яремин М. П. 
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М. 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю захисника Лесюка А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Коломийського міськрайонного суду від 10.01.2023 року,
                                         в с т а н о в и в :

Цією постановою                                 ОСОБА_2 , 
        ІНФОРМАЦІЯ_1  
притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП і накладено штраф 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік. 
ОСОБА_2  визнаний винуватим у тому, що він 7.11.2022 року о 00:35 год. в м. Коломия, по вул. Грушевського, керував транспортним засобом марки «Mitsubishi Lancer», номерний знак « НОМЕР_1 », в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням приладу "Alcotest Drager 6820", результат тесту – 0,86 промілле (тест № 4075), чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 оспорює законність й обґрунтованість постанови суду, вважає, що вона є незаконною та необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з неповним встановленням обставин, необхідних для вирішення справи, недоведеності встановлених обставин, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що судове засідання відбулося без його участі, чим порушив права останнього на захист. Вказує, що докази які містяться в матеріалах справи не відповідають вимогам належності та допустимості. Зазначає, що зупинка транспортного засобу не була законною, а тому й подальшу процедуру огляду на стан сп`яніння слід ставити під сумнів. Разом з тим, вважає, що відеозапис події є недопустимим доказом, оскільки він не є повний і не безперервний. Копії протоколу не було надано і права працівниками поліції не роз`яснювалися. Тому на думку апелянта, його вина не є доведена. Просить постанову судді скасувати, провадження у справі щодо нього закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Апеляційний розгляд справи проведено без участі ОСОБА_2 через його перебування за межами області за клопотанням його захисника.
З`ясувавши обставини справи, проаналізувавши матеріали справи та апеляційні доводи й пояснення захисника про підтримання апеляції, апеляційний суд прийшов до переконання про задоволення апеляційної скарги.
Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.
Постанова щодо  ОСОБА_2 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.
Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.
В діях  ОСОБА_2 є ознаки зазначеного в протоколі складу адміністративного правопорушення, однак його вину не підтверджено у передбаченому законом порядку поза розумним сумнівом. 
Постанова суду не може залишатися в силі через істотне порушення права  ОСОБА_2 на судовий захист. Невиправдано справу розглянуто судом без участі правопорушника і його захисника. Апеляційний суд не може спростувати доводи захисника про те, що після ознайомлення з матеріалами справи його не було повідомлено про судове засідання, куди він мав намір з`явитися. Коли поцікавився справою, то вже справа було вирішена без нього. Жодних даних про його виклик до суду у справі немає, тому розгляд справи без захисника слід вважати істотним порушенням права водія на захист.
Суд не мав процесуального права проводити судовий процес без даних про вручення  ОСОБА_2 копії протоколу про правопорушення. Захисник заперечив таке вручення, що підтверджується відеозаписом події (а.с. 11), у справі немає документальних підтверджень про вручення йому такої копії або надсилання її поштою. Тому апеляційний суд розцінює це як істотне порушення  ОСОБА_2 права на захист, оскільки йому фактично не пред`явлено адміністративне звинувачення, йому не вручено акт звинувачення, що передбачено ст. 254 КУпАП. Таке порушення є процесуальною перешкодою для притягнення її до відповідальності. Суд не має повноважень на вручення такої копії протоколу, оскільки не є стороною обвинувачення. Це може бути виконано лише працівником поліції.
Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянта, які також підтверджується відеозаписом події про те, що  ОСОБА_2 при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належно роз`яснено і забезпечено право на реальну допомогу адвоката, а також не було забезпечено захисника під час пред`явлення йому адміністративного обвинувачення, що є істотним процесуальним порушенням його конституційного права на правовий захист (ст. 59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника. Це істотне порушення прав особи в силу правового принципу «плодів зіпсованого дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами. Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу.
Обгрунтованим є доводи захисника про те, що показник алкотестера щодо його підзахисного є сумнівним. Цей сумнів неможливо спростувати через те, що у справі копія свідоцтва про його повірку (а.с. 8) не завірена, тому немає юридичної сили. Згідно ст. 62 Конституції України всі сумніви слід трактувати на користь водія.
Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.
За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_2 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду – скасуванню, як невмотивована й необґрунтована.
За таких порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.
З огляду на викладене, ОСОБА_2 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.
Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, постанову Коломийського міськрайонного суду від 10.01.2023 року щодо нього скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                                Б.М. Гриновецький