ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/6121/21                                                     Головуючий у І інстанції - Балаклицький А.І.
                                                                                                                     Суддя-доповідач - Губська Л.В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

                      01 лютого 2023 року                                                                             м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          Головуючого судді:                                                             Губської Л.В., 
          суддів:                                                                      Епель О.В., Карпушової О.В.,
          за участю секретаря                                                  Ольховської М.Г.,
          представника позивача                                              Наклнечної Н.О.,
          представника відповідача                                          Збаржевецького О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кволіті Фіш» на ухвалу Київської окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2022 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кволіті Фіш» до Київської митниці Держмитcлужби про визнання протиправними та скасування рішень,-

                                                  В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кволіті Фіш» звернулось до суду з даним позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 28.09.2020 №UA100320/2020/000208/2, №UA100320/2020/000210/2, від 12.10.2020 №UA100320/2020/000227/2, №UA100320/2020/000230/2 та №UA100320/2020/000229/2.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 жовтня 2022 року позов залишено без розгляду, у зв`язку із пропуском строку звернення до суду.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування апеляційної скарги наголошує, що строк звернення до суду рахується з дня отримання ним відмови у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням поданих додаткових документів, що не було досліджено судом першої інстанції. Звертає увагу, що суд не надав можливості позивачу реалізувати своє право звернутись із заявою про поновлення строку звернення до суду або вказати інші підстави для поновлення строку, чим передчасно дійшов висновку щодо відсутності поважності підстав пропуску звернення до суду та про залишення позову без розгляду. Крім того, в апеляційній скарзі просить здійснити заміну відповідача у справі.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.
В судовому засіданні представник апелянта доводи апеляційної скарги підтримала, наполягала на скасуванні ухвали суду, в той час, як представник відповідача проти цього заперечував, просив в задоволенні скарги відмовити, залишивши в силі ухвалу суду першої інстанції.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Так, залишаючи позовну заяву без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду, встановлений ст. 122 КАС України. Суд зауважив, що в даному спорі оскаржуються не дії (рішення) щодо розгляду додаткових документів, а рішення про коригування митної вартості товарів. Крім того, надання митному органу додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, згідно з чинним законодавством, не відстрочує шестимісячний строк звернення до суду з дня, коли позивач дізнався про прийняті рішення.
Колегія суддів, погоджується з таким висновком суду, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1,2 ст. 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
При цьому, процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.
За загальним правилом перебіг строку звернення до адміністративного суду починається з дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла та повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Статтею 123 КАС України закріплено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.
Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Так, приписами ч.ч. 1,2 ст. 24 Митного кодексу України (далі - МК України) визначено, що кожна особа має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність митних органів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси. Предметом оскарження є: 1) рішення - окремі акти, якими митні органи або їх посадові особи приймають рішення з питань, передбачених законодавством України з питань митної справи, а також задовольняють скарги, заяви, клопотання конкретних фізичних чи юридичних осіб або відмовляють у їх задоволенні; 2) дії - вчинки посадових осіб та інших працівників митних органів, пов`язані з виконанням ними обов`язків, покладених на них відповідно до цього Кодексу та інших актів законодавства України; 3) бездіяльність - невиконання митними органами, їх посадовими особами та іншими працівниками обов`язків, покладених на них відповідно до цього Кодексу та інших актів законодавства України, або неприйняття ними рішень з питань, віднесених до їх повноважень, протягом строку, визначеного законодавством.
У відповідності до ст. 29 МК України рішення, дії або бездіяльність митних органів або їх посадових осіб можуть бути оскаржені безпосередньо до суду в порядку, визначеному законом.
Оскільки   позивач в даній справі оскаржує рішення митного органу, які прийнято з питань державної митної справи, то з урахуванням положень ст. 29 МК України строк його оскарження визначається згідно із вимогами КАС України.
Наведена позиція викладена Верховним Судом в постановах від 18.02.2021 у справі № 826/14826/16, від 25.05.2021 у справі № 826/13159/17.
Судом установлено, що оспорювані рішення винесені 28.09.2020 та 12.10.2020, тоді як з позовом ТОВ «КВОЛІТІ ФІШ» звернулось 24.05.2021, тобто з порушенням строків, передбачених ст. 122 КАС України.
Апелянт наголошує, що в даному випадку шестимісячний строк починається з дня отримання листів Київської митниці Держмитслужби від 10.12.2020 № 7.8-8/15/11/24494, від 14.12.2020 № 7.8-8/15/11/25820,  від 31.12.2020 № 7.8-8/15/11/26217 та від 31.12.2020 № 7.8-8/15/11/26218, а тому вважає, що ним не пропущений строк для звернення до суду.
Проте, колегія суддів вважає таку позицію апелянта помилковою.
Як правильно зауважує суд першої інстанції, предметом спору в даній адміністративній справі є саме протиправність оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів, які були прийняті Київською митницею Держмитслужби на підставі поданих позивачем до митного оформлення товарів документів, а не відмов (рішень про відмову), які були прийняті митним органом із урахуванням додатково наданих позивачем документів уже після прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів. При цьому, надання митному органу додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів не зупиняє перебіг шестимісячного строку звернення до суду з дня, коли позивач дізнався про прийняті рішення.
Згідно вимог ч. 8 ст. 55 МК України протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.
У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому разі надане забезпечення сплати митних платежів відповідно повертається (вивільняється) або використовується для сплати відповідних митних платежів (ч. 9 ст. 55 МК України).
Так, позивач скористався цим правом і подав до митного органу документи, очікуючи позитивне рішення.
Разом з тим, отримавши негативну відповідь контролюючого органу, у позивача ще залишається, з урахування часу на надання відповіді, 90 днів для звернення до суду з позовом про визнання протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів, тобто достатньо часу для захисту своїх порушених прав, якщо він вважає їх такими.
Варто зазначити, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.
Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними
При цьому, питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.
Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Верховний Суд, зокрема у постанові від 26.03.2020 (справа №1.380.2019.002643), вказував, що досудове врегулювання спору - це вчинення сукупності дій, за допомогою яких юридичний конфлікт вирішується без звернення до суду шляхом досягнення угоди між сторонами або відмови однієї або обох сторін від взаємних претензій. Застосування або незастосування інституту досудового врегулювання спорів є виключним правом особи, за винятком встановлених у законі випадків.
При цьому, надання декларантом до митниці додаткових документів не є установленим Законом порядком досудового вирішення спору.
Щодо доводів апелянта про те, що суд не надав можливості позивачу реалізувати своє право звернутись із заявою про поновлення строку звернення до суду або вказати інші підстави для поновлення строку, колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач вважає, що позов ним подається в межах установленого законом строку, тому заяву про поновлення пропущеного строку він не подавав. Така ж позиція підтримується ним і в апеляційній скарзі.
Тобто, позивач по-іншому, ніж суд першої інстанції, тлумачить початок перебігу строку звернення до суду у спірних правовідносинах, тому у суду  не було підстав надавати позивачеві строк для наведення «інших поважних причин»  пропуску цього строку.
Отже, враховуючи встановлені у справі обставини за результатом апеляційного розгляду справи, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.
В свою чергу, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи переконливих доводів, які б були безпідставно залишені поза увагою суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Щодо клопотання апелянта про заміну відповідача у справі - Київську митницю Держмитслужби  на її правонаступника - Київську митницю як відокремлений підрозділ Державної митної служби України, колегія суддів вважає, що його задоволення не є доречним, оскільки позов не розглядається по суті.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кволіті Фіш» - залишити без задоволення.
Ухвалу Київської окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2022 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Постанова в повному обсязі складена і підписана 06.02.2023.

Головуючий-суддя:                                                                                      Л.В. Губська

Судді:                                                                                                               О.В. Епель                         

                                                                                                                   О.В. Карпушова