ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року
м. Хмельницький

Справа № 686/20354/21
Провадження № 22-ц/4820/520/23

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Янчук Т.О. (суддя-доповідач),
 
Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,
секретаря: Чебан О.М.
за участю: представника апелянта та інших позивачів адвоката Савченко О.В., 
 
представника ФГ «Гарант Агро 5» адвоката Лозюка С.Ф.,

 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 13 грудня 2022 року (суддя Никифоров Є.О.) за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, Фермерського господарства «Гарант Агро 5» про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання до вчинення певних дій, скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 6820986200:05:030:0140,
в с т а н о в и в :
У серпні 2021 року позивачі звернулися до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (далі – ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області), Фермерського господарства «Гарант Агро 5» (далі – ФГ «Гарант Агро 5») про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання до вчинення певних дій.
В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що позивачами з метою реалізації права на безоплатну приватизацію земельних ділянок в порядку відповідно до вимог Земельного кодексу України подано до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області заяви (клопотання) про надання їм дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення орієнтовною площею по 2,0 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства (01.03.), які розташовані за межами населених пунктів Поповецької сільської ради Волочиського району Хмельницької області.
За наслідками звернення із вказаними вище клопотаннями Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області позивачам на підставі відповідних наказів надані дозволи на розробку вказаного вище проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок.
В результаті виготовлення та погодження Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в Державному земельному кадастрі зареєстровано наступні земельні ділянки з наступними кадастровими номерами: 6820986200:05:030:0123; 6820986200:05:030:0124; 6820986200:05:030:0125; 6820986200:05:030:0126; 6820986200:05:030:0127; 6820986200:05:030:0128; 6820986200:05:030:0129; 6820986200:05:030:0130; 6820986200:05:030:0131; 6820986200:05:030:0132; 6820986200:05:030:0133; 6820986200:05:030:0134; 6820986200:05:030:0135; 6820986200:05:030:0136; 6820986200:05:030:0137; 6820986200:05:030:0138; 6820986200:05:030:0139; 6820986200:05:030:0120; 6820986200:05:030:0121; 6820986200:05:030:0122.
Після отримання позивачами витягів у Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про реєстрацію вищезазначених земельних ділянок позивачами подано до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області заяви про видачу наказів про затвердження означених проектів землеустрою та передання вказаних земельних ділянок у власність позивачам.
Проте, Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області всупереч наявності обов`язку стосовно затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок видано накази про відмову позивачам у затвердженні таких проектів землеустрою. Підставою для прийняття вказаних рішень стало те, що, на переконання ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, запитувані земельні ділянки перебувають в користуванні фермерського господарства «Гарант Агро 5».
Позивачі вказують, що за змістом статей 118, 122, 186-1 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України), єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому ст. 186-1 ЗК, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, при цьому, жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку ст. 186-1 ЗК, норми ст. 118 ЗК України не містять, а перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватись саме на етапі погодження такого проекту, при цьому, законодавство не передбачає можливості іншого рішення, ніж затвердження погодженого у встановленому порядку проекту землеустрою.
На думку позивачів вказане свідчить про невідповідність вимогам закону виданих ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області наказів про відмову в затвердженні проектів землеустрою щодо відведення 20 земельних ділянок, що є підставою для їх скасування та прийняття судом рішення про зобов`язання ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій затвердити проекти землеустрою щодо відведення вказаних земельних ділянок.
У зв`язку з цим позивачі просили суд визнати протиправними та скасувати накази ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 16 листопада 2020 року №№ 22-13431-СГ, 22-13432-СГ, 22-13433-СГ, 22-13434-СГ, 22-13435-СГ, 22-13436-СГ, 22-13437-СГ, 22-13438-СГ, 22-13439-СГ, 22-13440-СГ, 22-13441-СГ, 22-13442-СГ, 22-13443-СГ, 22-13445-СГ, 22-13446-СГ, 22-13447-СГ, 22-13448-СГ, 22-13449-СГ, 22-13450-СГ, 22-13451-СГ «Про відмову у наданні у власність земельної ділянки», якими позивачам відмовлено в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 2,0000 га, які розташовані за межами населених пунктів Поповецької сільської ради Волочиського району Хмельницької області, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, й зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області затвердити проект землеустрою щодо відведення вказаних земельних ділянок у власність. 
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 жовтня 2021 року у даній справі закрито провадження.
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 09 грудня 2021 року вказана ухвала скасована, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (т. 1 а. с. 218).
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 лютого 2022 року справу передано за підсудністю до Волочиського районного суду Хмельницької області.
Ухвалою Волочиського районного суду районного суду Хмельницької області від 03 серпня 2022 року заяву про забезпечення позову повернуто.
У вересні 2022 року адвокат Савченко О.В. в інтересах ОСОБА_1 подала заяву, якою доповнила раніше подану позовну заяву ще однією вимогою – про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 6820986200:05:030:0140 (т. 2 а. с. 59-62, 80-81 ).
На доповнення підстав позову зазначено, що позивачу стало відомо про те, що 20 земельних ділянок, за якими сформовано позовні вимоги, об`єднано в одну земельну ділянку з кадастровим номером 6820986200:05:030:0140. Зазначене, на думку позивача, свідчить про те, що під час реалізації нею права на приватизацію земельних ділянок, які були зареєстровані в Державному земельному кадастрі, ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області протиправно було здійснено виготовлення технічної документації щодо об`єднання земельних ділянок в одну ділянку з кадастровим номером 6820986200:05:030:0140, що перешкоджає позивачу в реалізації права на приватизацію земельної ділянки. Належним способом захисту прав позивача в даному випадку буде зобов`язання ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки кадастровим номером 6820986200:05:030:0140.
Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 13 грудня 2022 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області та ФГ «Гарант Агро 5» про визнання протиправними та скасування наказів та зобов`язання до вчинення певних дій відмовлено.
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області та ФГ «Гарант Агро 5» про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання до вчинення певних дій, скасування державної реєстрації земельної ділянки відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок позивачам з подальшим переданням їх у власність за рахунок земель, що перебувають у постійному користуванні ФГ «Гарант Агро 5», суперечить положенням частини п`ятої статті 116 ЗК України. Відтак, відмова у затвердженні проекту землеустрою ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області є обґрунтованою та відповідає вимогам закону, оскільки на момент прийняття оспорюваних наказів право постійного користування земельною ділянкою ФГ «Гарант Агро 54» не було припинено в порядку, визначеному законом, земельна ділянка, яка надана на праві постійного користування для ведення фермерського господарства, не є вільною. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 13 грудня 2022 року скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким позовну заяву про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання до вчинення певних дій та скасування державної реєстрації земельної ділянки задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування скарги зазначає, що судом не враховано, що єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому ст. 1861 ЗК України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку ст. 1861 ЗК України немає, а перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватись саме на етапі погодження такого проекту. 
Вказане свідчить про невідповідність вимогам закону виданих ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області наказів про відмову в затвердженні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок. При видачі оскаржуваних наказів ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області порушило вимоги ст. ст. 118, 186 та 1861 ЗК України, тобто вийшло за межі своїх повноважень.
За таких обставин державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 6820986200:05:030:0140 здійснена з порушенням чинного законодавства України.
Апелянт вважає, що скасування державної реєстрації відомостей про вказану вище земельну ділянку є належним та ефективним способом захисту прав позивачів, за результатами якого позивачі матимуть можливість завершити процедуру приватизації земельної ділянки. 
У відзиві на апеляційну скаргу ФГ «Гарант Агро 5» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 13 грудня 2022 року – без змін як законне та обґрунтоване.
Серед іншого зазначає, що у даній апеляційній скарзі апелянт просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції повністю та ухвалити нове рішення, яким позовну заяву про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання до вчинення певних дій та скасування державної реєстрації земельної ділянки задовольнити в повному обсязі. Однак, адвокат Савченко О.В. може просити апеляційний суд лише в межах повноважень, наданих довірителем ОСОБА_1 .
На момент подання апелянтом заяви до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області і прийняття останнім оспорюваного наказу від 21.05.2020 за №22-8504-СГ ФГ «Гарант Агро 5» було діючою юридичною особою, що підтверджується інформацією з ЄДРПОУ. Погоджень від землекористувача ФГ «Гарант Агро 5» апелянт до своєї заяви, яку подала до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області у травні 2020 року, не долучила, а отже, не виконала вимоги ч. 6 ст. 118 ЗК України, відтак, не має будь-яких прав на вказану земельну ділянку.
Відзиву на апеляційну скаргу від інших учасників справи до Хмельницького апеляційного суду не надходило.
В судовому засіданні представник апелянта адвокат Савченко О.В. апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити з підстав, викладених у ній.
Представник ФГ «Гарант Агро 5» адвокат Лозюк С.Ф. в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити.
Представник ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки. 
В судове засідання інші учасники справи не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Згідно з частиною 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Позивачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 рішення суду першої інстанції не оскаржується, а тому згідно з ч.1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку в цій частині не переглядається.
Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 звернулася до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовним розміром 2,0 га у власність із земельної ділянки кадастровий номер 6820986200:05:030:0118, яка розташована за межами населених пунктів Поповецької сільської ради Волочиського району Хмельницької області.
За результатами розгляду заяви ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області видано наказ №22-8504-СГ від 21.05.2020 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», надано дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність , із земельної ділянки кадастровий номер 6820986200:05:030:0118), яка розташована за межами населених пунктів Поповецької сільської ради Волочиського району Хмельницької області, орієнтований розмір земельної ділянки 2,0000 га. Цільове призначення земельної ділянки до його зміни - для ведення фермерського господарства, цільове призначення земельної ділянки після його зміни - для ведення особистого селянського господарства (т. 1 а. с. 15).
ФОП ОСОБА_21 на замовлення позивача розробив проекти землеустрою щодо земельних ділянок сількогосподарського призначення, зокрема ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 2,00 га, кадастровий номер 6820986200:05:030:0125.
В подальшому проект землеустрою скерований на затвердження до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області.
За результатами розгляду проекту землеустрою ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області було видано наказ №22-13433-СГ від 16.11.2020 «Про відмову у наданні у власність земельної ділянки», яким, враховуючи, що запитувана земельна ділянка перебуває в користуванні ФГ «Гарант Агро 5», відмовлено ОСОБА_1 в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га, яка розташована за межами населених пунктів Поповецької сільської ради Волочиського району Хмельницької області (кадастровий номер 6820986200:05:030:0125) із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (т. 1 а. с. 98).
Судом також встановлено, що на підставі Державного акту на право постійного користування землею ХМ №83 від 16.10.2000 ОСОБА_22 належало право постійного користування земельною ділянкою площею 40,26 га, яка розташована за межами населеного пункту с. Попівці Волочиського району Хмельницької області, що підтверджується копією відповідного Державного акту (т. 1 а. с. 181).
13.10.2005 року було зареєстровано юридичну особу - фермерське господарство «Гарант Агро 5», засновником якого були ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т. 2 а. с. 44-46).
20.09.2019 наказом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-6999-СГ було надано ОСОБА_22 дозвіл на відновлення меж земельної ділянки орієнтовною площею 40,26 га, що перебуває в його постійному користуванні, що підтверджується копією відповідного наказу (т. 1 а. с. 182).
20.01.2020 року кадастровим реєстратором Відділу у Волочиському районі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області було проведено державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 6820986200:05:030:0118, площею 40,26 га.
02.07.2021 року на підставі рішення державного реєстратора номер 59067662 було проведено державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 6820986200:05:030:0140, площею 40,26 га, із цільовим призначенням: 01.02 - для ведення фермерського господарства до комунальної власності Волочиської міської ради, правокористувачем зазначено ФГ «Гарант Агро 5», ЄДРПОУ 33758044 та внесено відповідні відомості до Державного земельного кадастру, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (т. 2 а. с. 48).
Згідно зі статтею 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Відповідно до частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).
Згідно з частиною першою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
Згідно з частиною сьомою статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.
Відповідно до частини дев`ятої статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
Згідно з частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 186-1 ЗК України, чинними на час виникнення спірних правовідносин, розробник проекту землеустрою подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Орган, зазначений в частині першій цієї статті, зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.
Відповідно до частини першої статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.
Дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки означає дозвіл власника земельної ділянки здійснити певні дії на землі власника, аби мати змогу в подальшому точно визначити предмет відведення. Отже, цей дозвіл наділяє заінтересовану особу повноваженням ідентифікувати на землі власника земельну ділянку, яку ця особа бажає отримати у власність в майбутньому.
У постанові Верховного Суду від 23 червня 2021 року у справі № 372/3519/17 (провадження № 61-9176св19) зазначено, що орган місцевого самоврядування за результатами розгляду заяви про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою має право вчинити лише такі дії: надати дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати мотивовану відмову у його наданні з підстав, які прямо передбачені статтею 118 ЗК України.
У постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 380/624/16 (провадження № 14-301цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що рішення про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку.
Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 31 травня 2021 року у справі № 450/2477/19 (провадження № 61-17933св20) рішення про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Звернення особи до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки у власність чи користування зумовлене інтересом особи на отримання цієї земельної ділянки, за відсутності для цього законних перешкод. 
Як правильно встановлено судом першої інстанції, підставою для відмови в затвердженні проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 площею 2,00 га кадастровий номер 6820986200:05:030:0125, стало те, що земельна ділянка, частину якої позивачка мала намір отримати у власність, перебуває у користуванні ФГ «Гарант Агро 5». Право постійного користування ФГ «Гарант Агро 5» підтверджується Державним актом на право постійного користування землею ХМ №83 від 16.10.2000 року, кадастровий номер 6820986200:05:030:0118, площа 40,26 га. 
За змістом частини п`ятої статті 116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. 
Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає, правильним висновок суду першої інстанції про те, що відмова у затвердженні проекту землеустрою ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області є обґрунтованою та відповідає вимогам закону, оскільки на момент прийняття оспорюваного наказу право постійного користування земельною ділянкою ФГ «Гарант Агро 54» не було припинено в порядку, визначеному законом, земельна ділянка, яка надана на праві постійного користування для ведення фермерського господарства, не була вільною.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову про визнання протиправним та скасування наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 16 листопада 2020 року №№22-13433-СГ«Про відмову у наданні у власність земельної ділянки.
Оскільки позовна вимога про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 6820986200:05:030:0140 є похідною від позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 16 листопада 2020 року №№22-13433-СГ, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови у задоволенні позову і в цій частині.
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення суду першої інстанції, та зводяться до переоцінки доказів, незгоди заявника з висновками щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження суду першої інстанції.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Доводи апеляційної скарги не дають підстави для висновку, що оскаржене рішення постановлено без додержання норм матеріального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене рішення - залишити без змін.
Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд –
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 13 грудня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 06 березня 2023 року.

Судді                                                                   Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк