КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
                                   
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
01 березня 2023 року                                                                                              м. Київ
 
Унікальний номер справи № 753/6250/22  
Апеляційне провадження 22-ц/824/2599/2022
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді - доповідача Махлай Л.Д., 
суддів Немировської О.В., Ящук Т.І. 
 
сторони          
позивач                      Акціонерне товариство «Універсал Банк»
 
відповідач                 ОСОБА_1  
 
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк», подану через представника Македона Олександра Андрійовича, на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 листопада 2022 року, ухвалене під головуванням судді Шаповалової К.В., у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
 
в с т а н о в и в :
 
у червні 2022 року АТ «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до             ОСОБА_1 , в якому просило стягнути заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» у розмірі 19 918,52 грн, з яких загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 19 385 грн; заборгованість за порушення грошового зобов`язання - 533,52 грн.
В обґрунтування позову зазначало, що 06.11.2019 відповідачка звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідачка отримала кредит у розмірі 15 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. У зв`язку із невиконанням умов договору у відповідачки виникла заборгованість, яка станом на 28.12.2021 складає 19 918,52 грн та складається із заборгованості за кредитом у розмірі 19 918,52 грн; заборгованість за порушення грошового зобов`язання - 533,52 грн.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 07.11.2022 у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, АТ «Універсал Банк» через представника подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, судом не враховано механізму отримання банківських послуг проекту monobank, з метою підтвердження згоди споживача із умовами надання банківських послуг у момент реєстрації генерує і відправляє на вказаний особою мобільний номер ОТР - пароль. Фактом підтвердження згоди є введення у мобільному додатку «Monobank» цього паролю. Підписавши анкету-заяву відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, та отримала їх примірники у мобільному додатку. Вважає помилковим посилання суду на недоведеність з боку банку, що саме ці Умови та правила розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, оскільки вони не ґрунтуються на приписах Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до виписки по руху коштів проведено поповнень карткового рахунку на суму 116 352, 02, а за весь час користування карткою боржницею витрати становлять 136 270,54 грн. Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідачкою не надано. Судом помилково застосовано до даних правовідносин, правові висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомленням учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що 06.11.2019 між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого, АТ «Універсал банк» надало кредит у розмірі 15 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. 
У анкеті-заяві, підписаній відповідачкою 06.11.2019 зазначається, що позичальник згодний з тим, що ця заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку.
На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи (ресурс: Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» розміщені на офіційному сайті: https://www.monobank.ua/terms) та Тарифи.
Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного позивачем відповідачка станом на 28.12.2021 має заборгованість 19 918,52 грн, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 19 918,52 грн; заборгованість за порушення грошового зобов`язання - 533,52 грн.
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив недоведеності факту ознайомлення відповідачки з умовами та тарифами, на які посилається позивач, та позивач не надав первинних бухгалтерських документів, які підтверджують розмір виданого кредиту та які операції здійснювалися за допомогою платіжної картки відповідачки.
Колегія суддів не може погодиться з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
            Судом встановлено, що 06.11.2019 між ОСОБА_1 та АТ «Універсал Банк» укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг (monobank), відповідно до умов якого АТ «Універсал Банк» відкрив поточний рахунок у гривні на її ім`я із встановленням кредитного ліміту на суму, вказану у додатку, відповідно до умов договору та наведених нижче умов. 
Позивачем на підтвердження позовних вимог надано анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, яку заповнено та підписано на офіційному веб-сайті АТ «Універсал Банк». Підпис анкети-заяви здійснений відповідачкою за допомогою аналогу власноручного підпису, тобто факсимільного відтворення власного підпису за допомогою засобів електронного копіювання. Вказана анкета-заяви в такому ж порядку (факсимільне відтворення підпису) підписана представником банку Кобилянською О.М., яка здійснила ідентифікацію та верифікацію клієнта.
Анкета-заява містить докладну інформацію щодо ОСОБА_1 , а саме дату її народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону, а також соціальний статус джерело та розмір доходу. В анкеті-заяві містяться відповідні сторінки паспорта ОСОБА_1 , які скопійовані нею та надані до анкети в електронному вигляді.
            У анкеті-заяві міститься прохання відповідачки відкрити поточний рахунок                                   № НОМЕР_1 у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку відповідно до умов договору та наведених нижче умов. Також, відповідачка вказала, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, з якими він ознайомлений, складають договір про надання банківських послуг, укладання якого він підтверджує і зобов`язується виконувати умови вказаного договору. Підписанням цього договору підтверджує, що вона ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримала їх примірники у мобільному додатку, вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, вона беззастережно погоджується з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погоджується, з тим, що про зміни доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банк повідомляє її шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. Просить вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналогу (в тому числі його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті їй у банку. Засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним їй відкритим ключем ІНФОРМАЦІЯ_2, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Також визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтверджує, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися нею та/або банком з використанням електронного/електронного цифрового підпису; підтверджує, що ця анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку і карткою із зразком її підпису.
            До анкети-заяви банк додав витяг з Умов і правила обслуговування фізичних осіб, затверджених рішенням Правління АТ «Універсал Банк», протокол № 46 від 27.11.2021 та  тарифи «чорна картка monobank».
Згідно розрахунку, складеним позивачем станом на 28.12.2021 відповідачка має заборгованість за вищевказаним договором 19 918,52 грн, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 19 918,52 грн; заборгованість за порушення грошового зобов`язання - 533,52 грн.
Суд не проаналізував належним чином наданий розрахунок заборгованості та не звернув уваги на те, що відповідачка починаючи з 08.11.2020 по 01.12.2021 сплачувала позивачу грошові кошти та таких платежів було тринадцять.
Відповідно до зворотного поштового повідомлення 11.10.2022 відповідачка отримала позовну заяву з додатками, у тому числі і розрахунок заборгованості, проте будь - яких заперечень проти позову не подала, та не вказала про те, що сплачені нею платежі стосуються якого іншого зобов`язання, яке у неї виникло перед АТ «Універсал Банк».
            Статтями 526, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
            Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 11, ч. 2 ст. 509 ЦК України підставами виникнення зобов`язань є договори та інші правочини.
            Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
            Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).
            Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір (оферту), відповіді про прийняття цієї пропозиції (акцепту), яка має бути повною і безумовною (ст. 640-642 ЦК України).
            Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно із п. 1 ч. 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Цією ж правовою нормою визначено зміст вказаної інформації (умови кредиту: тип кредиту, сума кредиту, строк кредитування, мета та спосіб отримання, тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, види забезпечення за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту тощо), порядок ознайомлення з нею споживача, форму надання такої інформації (паспорт споживчого кредиту) та термін її актуальності.
До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця, з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.
Тобто, інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (паспорт споживчого кредиту) є пропозицією до укладення кредитного договору (офертою).
            Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, він вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (ч. 3 ст. 215 ЦК України).
            Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні регламентовані Законом України «Про електронну комерцію», який визначає порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем, а також права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
            Згідно зі ст. 3 цього Закону електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
            Відповідно до ч. 3-6, 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
            Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
            Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
            У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
            Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
            При постановленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції не врахував викладені норми матеріального права та помилково не застосував до спірних правовідносин положення Закону України «Про електронну комерцію», якими вони врегульовані. При цьому, колегія суддів приймає до уваги, що форма та порядок укладання договору відбулась саме у змішаній формі - підписання позичальником заяви-анкети до договору про надання банківських послуг «monobank» шляхом засвідчення генерацією ключової пари з особистим ключем та відповідним їй відкритим ключем, який в подальшому також буде використовуватися для накладеного удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з договором. Зазначені дії свідчать про укладання електронного договору у спрощеній формі (не у вигляді окремого документу).
            Відповідачка у заяві-анкеті від 06.11.2019 погодилася з тим, що вона ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримала їх примірники у мобільному додатку, вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, вона беззастережно погоджується з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погоджується, з тим, що про зміни доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банк повідомляє її шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.
            Відтак висновок районного суду про те, що позивач не довів, які умови та тарифи мали на увазі сторони, укладаючи кредитний договір та який розмір кредитного ліміту встановлено суперечать положенням Закону України «Про електронну комерцію».
            Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
            Відповідачка не подала будь - яких заперечень ні щодо факту укладення договору, ні щодо наявності заборгованості чи розміру такої заборгованості. Позивач же надав докази укладення договору з відповідачкою та наявності заборгованості по договору з урахуванням особливостей проекту monobank, та оскільки такі докази не спростовані відповідачкою, висновки суду про недоведеність позовних вимог лише з тих підстав, що позивачем не надано первинних фінансових документів є помилковими.
            На думку колегії суддів судом також помилково застосовано до спірних правовідносин правові висновки, викладені у викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17, оскільки у даній справі договір укладено з урахуванням положень Закону України «Про електронну комерцію», а відтак обставини справ різні.
            За вказаних обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.
Згідно вищевказаного договору банк надав відповідачці кредит на споживчі цілі у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків на суму залишку заборгованості, а відповідачка зобов`язалася повернути отриманий кредит та сплатити проценти за його користування. 
Відповідач активувала платіжну картку, користувалася кредитними коштами і здійснювала періодичне погашення кредиту на суму від 195,36 грн до 10 000 грн. Останнє погашення кредиту відбулося 02.08.2021 на суму 700 грн, після чого оплати на погашення кредиту відповідачкою не проводилися, що підтверджується наданим банком розрахунком.
За умовами кредитного договору позичальниця мала своєчасно повертати кредит та проценти платежами, однак не виконує цих обов`язків, має заборгованість по сплаті щомісячного мінімального платежу понад 90 днів, у зв`язку з чим відповідно до п.п.5.16 п.5 розділу ІІ Умов уся заборгованість стала простроченою.
З огляду на вимоги закону та встановлені у справі обставини, апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги і стягнути на користь позивача борг за кредитом у повному розмірі.
Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 цього ж Кодексу суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Виходячи з положень даних норм колегією суддів відмовлено у прийнятті доказів від позивача на стадії апеляційного розгляду, оскільки розгляд справи на підставі доказів, які не надавалися до суду першої інстанції суперечить принципу диспозитивності цивільного судочинства.
            Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
            Оскільки позовні вимоги задоволено у повному розмірі з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 2 481 грн судового збору за подачу позову та 3 721,50 грн за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.
            Керуючись ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд -
п о с т а н о в и в:
            апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Універсал Банк" задовольнити.
            Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 листопада 2022 рокускасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.
            Позовні вимоги Акціонерного товариства "Універсал Банк" задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , проживаючої АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (ЄДРПОУ 21133352, 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19) заборгованість за кредитом у сумі 19 918,52 грн, яка складається із 19 385 грн заборгованості по тілу кредиту та 533,52 грн за порушення грошового зобов`язаннята судовий збір у сумі 6 202,50 грн.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 389 ЦПК України.
 
Постанова складена 01.03.2023.

Головуючий                                                                                     Л. Д. Махлай 

Судді                                                                                                 О. В.  Немировська

Т. І. Ящук