Ухвала
 
13 січня 2023 року
м. Київ
справа № 519/475/17
провадження № 61-12384ск22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Воробйової І. А. (суддя-доповідач),  Лідовця Р. А., Коломієць Г. В.,
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, визнання права власності та припинення права власності на майно та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та визнання частки квартири особистою приватною власністю,  
ВСТАНОВИВ:
РішеннямЮжного міського суду Одеської області від 25 лютого 2021 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, визнання права власності та припинення права власності на майно задоволено частково.
Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та визнання частки квартири особистою приватною власністю задоволено частково. Поділено майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя:
Припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_1                                 та   ОСОБА_2 на 1/4 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на ім`я ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 24 липня 2004, посвідченого державним нотаріусом Южненської міської нотаріальної контори Одеської області.
Визнано за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на                     (1/2 частку 1/4 частки) 1/8 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на ім`я ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 24 липня 2004, посвідченого державним нотаріусом Южненської міської нотаріальної контори Одеської області.
Визнано за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на                 (1/2 частку 1/4 частки) 1/8 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на ім`я ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 24 липня 2004, посвідченого державним нотаріусом Южненської міської нотаріальної контори Одеської області.
Залишено у власності ОСОБА_2 автомобіль Chery Amulet, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 62 000 грн; мотор Yamaha 50 та самохідне судно «Крим-М», вартістю 28 390 грн.
Залишено у власності ОСОБА_1 пральну машину «Elektolux», вартістю 7 000 грн; посудомийну машину «Bosh», вартістю 5 000 грн, плиту газову з електродуховкою «Bosh», вартістю 2 500 грн; холодильник «Атлант», вартістю 8 500 грн; мультиварку «Panasonik», вартістю 800 грн; хлібопіч «Panasonik», вартістю 3 600 грн; кухонний комбайн «Braun», вартістю                         3 000 грн; шнекову соковижималку «Zelmer», вартістю 4 000 грн; витяжку роторного типу «Best», вартістю 3 000 грн; кондиціонер інверторного типу «Panasonik», вартістю 3 000 грн; кондиціонер, вартістю 1 000 грн; електробойлер, вартістю 1 000 грн; ЕЛТ телевізор «Philips», вартістю                             3 000 грн; ноутбук «DellInspiron», вартістю 1 500 грн; шафу-ліжко, вартістю             15 000 грн; кухню, вартістю 6 000 грн; шафу, вартістю 3 000 грн; диван, вартістю 2 000 грн; сервант (шафу), вартістю 2 000 грн; диван, вартістю                    2 000 грн; м`який кухонний куточок з дерева, вартістю 3 000 грн; шафу-купе, вартістю 1 000 грн; комп`ютерні столи 4 штуки, вартістю 4 000 грн; грошові кошти у розмірі 136 239,84 грн депозитного вкладу в  ПАТ «Сбербанк».
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію за перевищення частки у спільному майні в розмірі 65 374,92 грн.
В іншій частині відмовлено.
Постановою Одеського апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року апеляційну скаргу  ОСОБА_3 представника ОСОБА_2 задоволено.
Рішення Южного міського суду Одеської області від 25 лютого 2021 року                   в частині вирішення питання стосовно 1/4 частини квартири за  АДРЕСА_2 скасовано.
Прийнято в цій частині постанову.
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про припинення права власності ОСОБА_2 та визнання за нею права власності на 1/4 частини квартири  АДРЕСА_2 відмовлено.
Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання особистою приватною власністю 1/4 частини квартири  АДРЕСА_2   задоволено.
Визнано за ОСОБА_2 право особистої приватної власності 1/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на ім`я ОСОБА_2 .
В решті рішення залишено без змін.
У грудні 2022 року до Верховного Суду ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій заявник просить скасувати постанову Одеського апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року та залишити в силі рішення Южного міського суду Одеської області від 25 лютого 2021 року, з пропуском строку, установленого частиною першою статті 390 ЦПК України, у якій просить її скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 14 грудня 2022 року вказану касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків.
У січні 2023 року заявником усунуто недоліки. 
Заявлено клопотання, в якому заявник просить поновити строк на касаційне оскарження з посиланням на обставини, якими було зумовлено пропуск строку. 
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, заявник у розумний інтервал часу після отримання копії постанови суду апеляційної інстанції звернувся з касаційною скаргою, тому  строк необхідно поновити.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження                              у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в  ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
В обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень,  посилається на те, що судами попередніх інстанцій застосовано норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинвикладених у постановах Верховного Суду, (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави для відкриття касаційного провадження.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року.
Відкрити касаційне провадження у справі за  позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, визнання права власності та припинення права власності на майно та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та визнання частки квартири особистою приватною власністю, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на  постанову Одеського апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року.
Витребувати з  Южного міського суду Одеської області цивільну справу                 (№ 519/475/17).
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
Ухвала оскарженню не підлягає. 
 
Судді                                                                                                           І. А. Воробйова
                                                                                                                 Р. А. Лідовець
                                                                                                                Г. В. Коломієць