Номер провадження: 22-ц/813/4484/23 
Справа № 521/18809/21
Головуючий у першій інстанції Роїк Д. Я.
Доповідач Карташов О. Ю.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2023 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Назарової М.В.

за участю секретаря судового засідання - Мокана В.В.,

учасники справи:
позивач – Обслуговуючий кооператив «Хвойний»
відповідач – ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду
апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Єфімова Лариса Яківна
на рішення Малиновського районного суду міста Одеси області 12 грудня 2022 року
у цивільній справі за позовом Обслуговуючого кооперативу «Хвойний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2021 року Обслуговуючий кооператив «Хвойний» звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання.
В обґрунтування посилався на те, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 та є споживачем послуги з теплопостачання, які надавалися ТОВ «Теплодім-3» у опалювальний період зима 2019 – весна 2020 р. з 01 грудня 2019 р. по 12 лютого 2020 р. та у опалювальний період зима 2020 – весна 2021 р. з 22 жовтня 2020 р. по 31 травня 2021р.
У жовтні 2020 року між позивачем і ТОВ «Теплодім-3» був укладений договір про відступлення права вимоги, згідно з умовами якого позивач набув права вимоги оплати за комунальні послуги теплопостачання ТОВ «Теплодім-3» до фізичних осіб, зокрема, відповідача.
Посилаючись на те, що відповідач не виконує свої обов`язки зі сплати отриманих послуг, внаслідок чого, утворилась заборгованість, просив суд стягнути з відповідача суму 41 168,65 (сорок одну тисячу сто шістдесят вісім) грн 65 коп. – заборгованості за послуги теплопостачання за опалювальний період зима 2019 – весна 2020 р. з 01 грудня 2019 р. по 12 лютого 2020 р. і за опалювальний період зима 2020 – весна 2021 р. з 22 жовтня 2020 р. по 31 травня 2021р., витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви – 2270 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси області 12 грудня 2022 року ухвалено позовну заяву Обслуговуючого кооперативу «Хвойний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обслуговуючого кооперативу «Хвойний» заборгованість за послуги теплопостачання за опалювальний період зима 2019 весна 2020 роки, з 01 грудня 2019 року по 12 лютого 2020 року і за опалювальний період зима 2020 - весна 2021 роки з 22 жовтня 2020 року по 31 травня 2021 року у розмірі41 168,65 (сорок одну тисячу сто шістдесят вісім) грн 65 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обслуговуючого кооперативу «Хвойний» витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень, нуль копійок).

Суд першої інстанції зробив висновок про фактичне отримання відповідачем послуг теплопостачання, а отже, пред`явлені позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12.12.2022 року по справі за позовною заявою Обслуговуючого кооперативу «Хвойний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання – скасувати.
Ухвалити нове рішення суду, яким у задоволенні позовних вимог Обслуговуючого кооперативу «Хвойний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання - відмовити у повному обсязі.

Позиція учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що в опалювальних сезонах за 2019-2020 роках та за 2020-2021 роках ОК «Хвойний» не був постачальником послуги теплопостачання у будинок, де знаходяться квартири відповідача у зв`язку з відсутністю у останнього повноважень на наданні такої послуги та відсутності укладеного договору про надання послуги з теплопостачання у зазначений будинок. 
Співвласниками будинку по АДРЕСА_3 було проведено відокремлення від системи централізованого опалення.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

У лютому 2023 року ОК «Хвойний»  надіслав відзив на апеляційну скаргу у якому просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Позивач є виконавцем комунальної послуги теплопостачання відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що підтверджується доданими копіями ліцензій з 17.03.2020 р.
До отримання позивачем ліцензій послуги теплопостачання надавав ТОВ «Теплодім-3».
У жовтні 2020 р. між позивачем і ТОВ «Теплодім-3» був укладений договір про відступлення прав вимоги, згідно з положеннями якого ТОВ «Теплодім-3» відступає позивачу належні ТОВ «Теплодім-3», а позивач набуває права вимоги оплати за комунальні послуги теплопостачання ТОВ «Теплодім-3» до фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у Додатках до цього Договору, відповідачів, включаючи права вимоги до правонаступників відповідачів, спадкоємців відповідачів або інших осіб, до яких перейшли обов`язки відповідачів, за комунальні послуги теплопостачання.
Відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_4 та є споживачем послуги теплопостачання ТОВ «Теплодім-3», що надавалась у опалювальний період зима 2019 – весна 2020 р. з 01 грудня 2019 р. по 12 лютого 2020 р. і ОК «Хвойний» у опалювальний період зима 2020 – весна 2021 р. з 22 жовтня 2020 р. по 31 травня 2021 р.
Додатковим підтвердженням договірних стосунків є відповіді Малиновської райадміністрації Одеської міської ради від 29.07.2019 р. № Ко-2049, від 23.10.2020 р. № Ко-2384 і 13.07.2021 р. № 1778/01-20, Департаменту міського господарства ОМР від 25.07.2019 р. № Ко-591/2 і 24.02.2020 р. № М-439 .
Відповідно до наданого розрахунку заборгованість відповідача складається за опалювальний період зима 2019 – весна 2020 р. з 01 грудня 2019 р. по 12 лютого 2020 р. і за опалювальний період зима 2020 – весна 2021 р. з 22 жовтня 2020 р. по 31 травня 2021 р., і становить 41 168,65 (сорок одна тисяча сто шістдесят вісім) грн 65 коп.
Розрахунок за опалювальний період зима 2020 – весна 2021 р. (період з 22 жовтня 2020 р. по 31 травня 2021 р.) проводився виходячи з двоставкових тарифів, затверджених рішенням виконавчого комітету ОМР від 22.10.2020 р. № 368, та за опалювальний період зима 2019 – весна 2020 р. (01 грудня 2019 р. по 12 лютого 2020 р.) – виходячи з середньомісячної вартості однієї гігакалорії кілоджоуля, метра квадратного по місту Одеса.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).
Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Висновки суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач як власник квартир та споживач послуг з централізованого опалення, зобов`язан сплатити заборгованість за спожиті послуги з теплопостачання.
Апеляційний суд погоджується з висновками районного суду, оскільки такі висновки відповідають нормам матеріального і процесуального права.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування . Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Приписами ч. 1 ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно ч. 3 ст. 89 ЦПК України суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції керувався тим, що відносини щодо постачання фізичним особам теплової енергії регулюються Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги».
Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Індивідуальний споживачем за цим законом є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги;
До комунальних послуг відносяться послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами (с. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово- комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово- комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений статтею 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
У відповідності до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором, крім того, споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Згідно із статтею 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», статті 360 Цивільного кодексу України усі власники житлових та нежитлових приміщень зобов`язані, зокрема, укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, сплачувати кошти за спожиті житлово-комунальні послуги.
Частиною третьою статті 24 Закону України «Про теплопостачання» передбачено основні обов`язки споживача теплової енергії, зокрема своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.
Обов`язок споживача щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію встановлені в статті 19 Закону України «Про теплопостачання».

Щодо відсутності укладеного договору про надання послуги з теплопостачання.
Так, встановивши, що відповідач є фактичним споживачем теплової енергії в належних йому квартирах АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , суд першої інстанції, врахував, що законодавством не передбачені випадки, коли недодержання письмової форми договору про надання послуг з теплопостачання має наслідком його недійсність, дійшов правильного висновку, що відсутність письмового договору про надання послуг з теплопостачання та постачання гарячої води не свідчить про відсутність певних договірних відносин і не звільняє відповідача від оплати за фактично надані послуги. 

Щодо ствердження відповідача про проведення відокремлення від системи централізованого опалення.
Підставою для припинення теплопостачання та відповідного нарахування оплати за нього є відключення споживача згідно встановлених норм законодавства, а саме відповідно до положень Порядку відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, затвердженого Наказом №169 від 26.07.2019р. Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України.
Таким чином, суд обґрунтовано не прийняв до уваги, у якості доказу відключення споживача від центрального опалення, приєднання відповідача до договору про розподіл природного газу для побутових споживачів із ГРМ АТ «Одесагаз».

Також, за зазначених підстав, судом слушно не враховано як доказ відключення, звернення ГО «Канатчик – авто» до Малиновської районної адміністрації про прийняття рішення про відключення багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3 від центрального опалення від котельної за адресою АДРЕСА_5 , так як таке звернення, підтверджує тільки намір співвласників будинку.

Колегія суддів зазначає, що рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №368 від 22.10.2020 року встановлено двоставкові тарифи на послуги постачання теплової енергії, що надається населенню Обслуговуючим кооперативом «Хвойний», які оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті міської ради, та офіційному сайті виконавця послуги, що відповідає Порядку інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обгрунтуванням такої необхідності, затвердженого наказом Мінрегіону від 5 червня 2018 року №130.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача складається за опалювальний період зима 2019 – весна 2020 р. з 01 грудня 2019 р. по 12 лютого 2020 р. і за опалювальний період зима 2020 – весна 2021 р. з 22 жовтня 2020 р. по 31 травня 2021 р., і становить 41 168,65 (сорок одна тисяча сто шістдесят вісім) грн 65 коп.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтями 19,25 Закону України «Про теплопостачання» встановлено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку.

Отже, виходячи з наведених норм права та обставин справи, апеляційний суд вважає, що місцевий суд дійшов обгрунтованого висновку про те, що Обслуговуючий кооператив «Хвойний», як надавач послуг з постачання теплової енергії, має право на отримання оплати за свої послуги, а тому права позивача підлягають захисту, шляхом стягнення з відповідача нарахованої заборгованості в розмірі 41 168,65 грн.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Єфімова Лариса Яківна,залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду міста Одеси області 12 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.
Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді                                                                                             В.А. Коновалова 

М.В. Назарова