ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2023 року
м. Київ
Справа № 756/5760/22
Номер провадження в апеляційному суді 11-кп/824/3744/2022
Провадження № 51 - 3711 км 22
 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:            

головуючого                       ОСОБА_1 ,     
суддів:                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: 
секретаря судового засідання               ОСОБА_4 , 
прокурора                                                    ОСОБА_5 ,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12022105050000794 від 12 липня 
2022 року, щодо
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
за ст. 309 ч. 1 КК України,
за касаційною скаргою першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Київського апеляційного суду від 04 жовтня 2022 року.
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Оболонського районного суду міста Києва від 01 серпня 2022 року ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України, та призначено їй покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік та покладено на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 1 510 гривень 24 копійки процесуальних витрат за проведення судової експертизи.
Прийнято рішення щодо речових доказів. 
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватою і засуджено за те, що вона 
11 липня 2022 року приблизно о 23 годині 00 хвилин на Північному мосту за адресою: м. Київ, просп. Героїв Сталінграду, 2, на землі виявила поліетиленовий зіп-пакет з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено, - солі  (PVP), яку помістила до лівої кишені штанів. У подальшому ОСОБА_6 , незаконно придбавши зазначену психотропну речовину та зберігаючи її при собі для власного вживання без мети збуту, попрямувала в напрямку Деснянського району м. Києва та була зупинена працівниками поліції. 12 липня 2022 року 01 годині 19 хвилин за адресою: м. Київ, просп. Героїв Сталінграду, 2-Д, в присутності двох понятих ОСОБА_6 добровільно видала працівникам поліції зазначений поліетиленовий зіп-пакет з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено, - PVP, масою 0,261 грама.
На зазначений вирок суду першої інстанції перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 19 вересня 2022 року подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 жовтня 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Оболонського районного суду міста Києва від 01 серпня 
2022 року щодо ОСОБА_6 , а апеляційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами повернуто особі, яка її подала.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду про повернення апеляційної скарги і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Вважає, що апеляційний суд невірно дійшов до висновку про відсутність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції від 01 серпня 2022 року щодо ОСОБА_6 . Зокрема зазначає, що прокурор не брав участь у судовому розгляді кримінального провадження, не був обізнаний про факт ухвалення і зміст вироку суду першої інстанції, не мав можливості визначитися щодо підстав його оскарження до моменту отримання  копії вироку 25 серпня 2022 року. Вважає, що строк апеляційного оскарження для прокурора в такому випадку розпочав свій перебіг з 25 серпня 2022 року. При цьому посилається на висновок про застосування норми права, який міститься в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 
04 листопада 2019 року в справі № 760/12179/16-к.     
Заперечень на касаційну скаргу прокурора від учасників судового провадження не надходило.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор у судовому засіданні вважала касаційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 обґрунтованою та просила її задовольнити.
Мотиви Суду
Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Відповідно до ст. 370, ст. 418 ч. 2 КПК України ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави для його ухвалення.
Апеляційна скарга повертається, якщо: особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк; апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу; апеляційна скарга не підлягає розгляду в цьому суді апеляційної інстанції; апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення (ст. 399 ч. 3 КПК України).
За змістом ст. 395 ч. 2 п. 1, ч. 3 та ст. 399 ч. 3 п. 4  КПК України апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Суд апеляційної інстанції за заявою особи може поновити цей строк, якщо визнає причини пропущення процесуального строку поважними.
Правило дотримання тридцятиденного строку на оскарження вироку з дня його проголошення, передбачене ст. 395 ч. 2 п. 1 КПК України, надає потенційному заявникові достатньо часу для роздумів стосовно подачі апеляційної скарги, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції. Це правило чітко визначає як для осіб, так і для органів влади період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.
Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Європейський суд з прав людини у рішеннях в справі «Пономарьов проти України»  від 03 квітня 2008 року та в справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 
2015 року наголошував, що одним з основних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення.
За змістом ст. 117 ч. 1 КПК України строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин.
Під поважними  причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Зазначені обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 з апеляційною скаргою на вирок Оболонського районного суду міста Києва від 01 серпня 2022 року щодо ОСОБА_6 звернувся 19 вересня 2022 року, яка надійшла до суду першої інстанції 20 вересня 2022 року. В апеляційній скарзі прокурор також заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеного вироку суду першої інстанції. Причини пропуску строку апеляційного оскарження прокурор пов`язував з тим, що оскаржений вирок щодо ОСОБА_6 ухвалено у спрощеному провадженні в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, за відсутності учасників судового провадження і копія зазначеного вироку надійшла до Оболонської окружної прокуратури м. Києва лише 25 серпня 2022 року.
Суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта (ст. 381 ч. 2 КПК України).
Відповідно до вимог ст. 382 частин 1, 5 КПК України суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому  ст. 298-2 ч. 4 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів..
Мотивуючи своє рішення про повернення апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку про відсутність у прокурора поважних причин пропуску строку на оскарження в апеляційному порядку вироку Оболонського районного суду 
міста Києва від 01 серпня 2022 року щодо ОСОБА_6 .
Так, апеляційний суд заначив, що копія вироку щодо ОСОБА_6 від 01 серпня 2022 року була направлена всім учасникам судового провадження 03 серпня 
2022 року. Того ж дня зазначений вирок оприлюднено в Єдиному держаному реєстрі судових рішень. 05 вересня 2022 року вирок щодо ОСОБА_6 звернуто до виконання. При цьому апеляційний суд зазначив, що посилання прокурора на те, що копія вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 надійшла до Оболонської окружної прокуратури м. Києва 25 серпня 2022 року, не може бути віднесено до поважних причин пропуску строку апеляційного оскарження. Обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 було направлено прокурором до суду 29 липня 2022 року з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку, передбаченому статтями 381, 382 КПК України, відповідно до якого він підлягав розгляду і був розглянутий у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта з ухваленням вироку від 01 серпня 2022 року, і прокурор у кримінальному провадженні повинен був цікавитись результатами розгляду відомої йому справи та мав можливість дізнатись мотиви прийнятого рішення.
Колегія суддів вважає, що, направляючи обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні, з огляду на зазначені вимоги статей 381, 382 КПК України щодо порядку та строків розгляду такого обвинувального акту, ухвалення вироку та направлення його копії учасника судового провадження, прокурор, добросовісно користуючись належними йому процесуальними правами та неухильно виконуючи процесуальні обов`язки, повинен був вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження та отримати копію прийнятого рішення вже з 03 серпня 2022 року, а після надходження копії ухваленого вироку до Оболонської окружної прокуратури м. Києва 25 серпня 2022 року, прокурор з проявом особливої старанності, дізнавшись мотиви прийнятого рішення, мав об`єктивну можливість оскаржити його в апеляційному порядку в передбачені законом строки.   
Отже, постановляючи ухвалу про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходив із доводів, зазначених саме в апеляційній скарзі першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 від 16 вересня 2022 року, і наявних у провадженні матеріалів та дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження. Такий висновок ґрунтується на зазначених вимогах кримінального процесуального закону та відповідає практиці Європейського суду з прав людини.
Посилання ж у касаційній скарзі на висновок про застосування норми права, який міститься в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 листопада 2019 року № 760/12179/16-к, є безпідставним, оскільки він стосується іншого питання, а саме обчислення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді особою, інтересів якої вона стосується.         
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставами для скасування чи зміни судового рішення, також не виявлено.
Враховуючи зазначене, колегія суддів підстав для задоволення касаційної скарги прокурора та скасування ухвали апеляційного суду про повернення апеляційної скарги не знаходить.
Керуючись ст.ст. 436, 438 КПК України, Суд
ухвалив:
Ухвалу Київського апеляційного суду від 04 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 - без задоволення.
Постанова Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                                        ОСОБА_2                                            ОСОБА_3