Справа № 464/5280/22                                Головуючий у 1 інстанції: Дулебко Н.І. 
Провадження № 33/811/146/23                        Доповідач: Стельмах І. О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді – Стельмаха І.О.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,
захисника – адвоката Проданець Н.В.,
потерпілого – ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 154 КУпАП за апеляційною скаргою захисника Проданець Н.В. на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 16 січня 2023 року,
в с т а н о в и в:
Постановою судді Сихівського районного суду м. Львова від 16 січня 2023 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн в дохід держави з конфіскацією собак породи «Метис кане-корсо» (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ).
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 536 грн 80 коп. судового збору.
ОСОБА_1  визнаний винним у тому, що він 22 жовтня 2022 року о 14:00 год у парку «Залізна Вода», що на вулиці Стуса у місті Львові, здійснював вигул собак-метисів породи «Кане-корсо», за межами помешкання без наявності повідків і намордників, внаслідок чого останні при наближенні до ОСОБА_2 вкусили останнього, заподіявши шкоду здоров`ю, чим порушив правила вигулювання собак (тварин), що заборонено правилами утримання тварин у м. Львові, затвердженими ухвалою Львівської міської ради № 6225 від 23 січня 2020 року.
На постанову судді захисник Проданець Н.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, винести нову, якою провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази того, що саме собака ОСОБА_1 вкусила особу. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення не з`ясовано коло осіб, які можуть бути свідками, заявника не скеровано на огляд судмедекспертизи для з`ясування наявності тілесних ушкоджень та ступеня їх тяжкості.
Також звертає увагу, що у протоколі зазначено про те, що порушення полягало у вигулі собак без короткого повідка і намордника, що суперечить ухвалі ЛМР № 6225. Стверджує, що собака знаходилася на території для вигулу собак, без необхідності використання короткого повідка та намордника.
Звертає увагу, що до протоколу не додані самі правила, порушення яких ставиться у провину, а також не долучено відеозаписів.
Крім того, вважає, що вилучення собак у їх господаря (конфіскація) позбавить їх турботи, що можна розцінювати як жорстоке поводження з твариною.
У судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити в повному обсязі. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та виступ захисника Проданець Н.В. на підтримку апеляційної скарги, пояснення потерпілого ОСОБА_2 , перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Відповідно до вимог статей 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи.
Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21 лютого 2006 року, особа, яка утримує домашню тварину, зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною. При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду.
За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 3 ст. 154 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в невідведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях), що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується доказами у справі, а саме:
протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №134369 від 03.11.2022 (а.с. 1);
рапортом капітана поліції Б. Бурбана щодо проведення перевірки матеріалів ІТС ІПНП № 15504 від 22.10.2022, № 15525 від 22.10.2022 за зверненнями ОСОБА_2 щодо спричинення йому тілесних ушкоджень, що мали місце 22.10.2022 близько 14.00 год. під час прогулянки в парку «Залізна води», в результаті нападу собак бійцівської породи, яких господар вигулював без повідків та намордників (а.с. 3);
заявою ОСОБА_2 про вчинення кримінального правопорушення (а.с. 5);
письмовими поясненнями ОСОБА_2 про те, що 22.10.2022 під час пробіжки у парку «Залізна вода» на нього здійснили напад двоє собак породи «Кане-корсо», один з них вчепився зубами в руку, інший за спину, внаслідок чого йому спричинено тілесні ушкодження (а.с. 6).
Апеляційним судом встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами статей 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про відсутність доказів того, що саме собаки ОСОБА_4 напали та покусали потерпілого, оскільки таке спростовується наявними в матеріалах доказами. Окрім цього, у судовому засіданні ОСОБА_4 сам визнав, що це були його собаки, а тому такі аргументи апеляційної скарги є безпідставними.
Щодо твердження апелянта про необов`язковість використання повідка під час вигулу собак на території парку «Залізна води», як стверджує захисник, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити наявність повідка для здійснення вигулу собак та інших домашніх тварин, які можуть становити небезпеку для життя чи здоров`я людини, поза місцем постійного утримання таких тварин, а також намордника на собаках порід, що включені до Переліку небезпечних порід собак, що затверджується Кабінетом Міністрів України;
Собаки «Кане-корсо» належать до небезпечних порід відповідно до Переліку небезпечних порід, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2021 р. № 1164 «Деякі питання щодо небезпечних порід собак».
За таких обставин вигул собак породи «Кане-корсо» без намордника та повідка заборонено законом. 
Правила утримання і поводження з домашніми тваринами у м. Львові, які затверджені ухвалою Львівської міської ради №6225 від 23.01.2020, відтворюють вказані положення та у п. 3.1.7 містять норму про те, що власник домашнього собаки зобов`язаний забезпечувати наявність намордника під час вигулу потенційно небезпечного чи небезпечного собаки у громадських місцях.
Окрім цього, з пояснень ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_2 , наданих в судовому засіданні, випливає, що подія відбулась не у загородженій частині парку, а на вільно доступній території, на якій перебувають інші люди, а також діти. 
Таким чином, ОСОБА_3 був зобов`язаний забезпечити наявність намордника під час вигулу собаки.
Щодо додаткового стягнення у виді конфіскації собак породи «Метис кане-корсо», то відповідно до положень статті 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Встановлюючи додаткове покарання у виді конфіскації тварини за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, законодавець переслідує мету превенції – запобігти вчиненню нових правопорушень, оскільки утримання собаки, яка є джерелом підвищеної небезпеки, здатне в майбутньому повторно заподіяти шкоду здоров`ю інших людей.
Суд бере до уваги пояснення потерпілого ОСОБА_2 , який повідомив, що якщо б вінне мав попереднього досвіду із цією породою собак та не знав, що в разі нападу необхідно зупинитись та не робити різких рухів, собака могла б повалити його та вкусити в життєво важливий орган, а саме шию, і таким чином убити. 
За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновком, викладеним в постанові судді першої інстанції, про неможливість подальшого утримання ОСОБА_3 собак та необхідність їх конфіскації.
Отже, доводи, наведені захисником в апеляційній скарзі, цілком спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а інших відомостей, які б могли вплинути на постановлення іншого рішення по справі, апеляційна скарга не містить.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн, в дохід держави з конфіскацією двох собак породи «Метис кане-корсо» накладене відповідно до санкції ч. 3 ст. 154 КУпАП .
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.
Разом з тим апеляційний суд звертає увагу на таке.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Таким чином, усі негативні наслідки, яких зазнає особа у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення, в тому числі сплата судового збору, визначаються на дату вчинення діяння. 
Оскільки адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП вчинене ОСОБА_1 22 жовтня 2022 року, при розрахунку ставки судового збору необхідно керуватись розміром прожиткового мінімуму станом саме на 01 січня 2022 року, а не станом на 01 січня 2023 року.
У зв`язку з наведеним судовий збір, стягнутий з ОСОБА_1 постановою судді Сихівського районного суду м. Львова від 16 січня 2023 року, слід зменшити до 496,20 грн.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 16 січня 2023 року в справі про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 а залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Проданець Наталії Вікторівни - без задоволення.
Зменшити стягнутий з  ОСОБА_1 а судовий збір до 496,20 грн.
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя
Львівського апеляційного суду                                                 І.О. Стельмах