ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

22 березня 2023 року	  м. Одеса	Справа № 916/2599/20	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Таран С.В.,
Суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В.,
при секретарі судового засідання: Степановій О.В.,
за участю представників:
від Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської  області – участі не брали,
від Фізичної особи-підприємця Ярошенко Інни Анатоліївни – участі не брали,
від Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) – участі не брали,
розглянувши апеляційні скарги Фізичної особи-підприємця Ярошенко Інни Анатоліївни та Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)
на ухвалу Господарського суду Одеської області від 31.10.2022, прийняту головуючим суддею Волковим Р.В., суддями Д`яченко Т.Г., Лічманом Л.В., м. Одеса, повний текст складено 07.11.2022,
у справі №916/2599/20
за позовом: Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Ярошенко Інни Анатоліївни
про визнання договору недійсним та зобов`язання повернути майно

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 р. Мологівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області звернулася з позовом до Фізичної особи-підприємця Ярошенко Інни Анатоліївни, в якому з урахуванням уточнень №02-24/146 від 10.02.2021 (вх.№4174/21 від 15.02.2021) просила визнати недійсним договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності б/н від 21.07.2009, а також зобов`язати відповідача повернути територіальній громаді в особі Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області: будівлі та споруди, що складаються з щитової позначеної літ."А", башти Рожновського позначеної №1, артезіанської свердловини позначеної №2 загальною площею 2 кв.м, розташованих на земельній ділянці площею 1000 кв.м загальною вартістю згідно з експертною оцінкою 37353 грн, що знаходиться за адресою: с. Випасне, вул. Кишинівська, 192А, Білгород-Дністровського району Одеської області, який належить орендодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Випасненської сільської ради 16.04.2009 на підставі рішення №47 від 17.03.2009; будівлі та споруди, що складаються з щитової позначеної літ. "А", башти Рожновського позначеної №1, артезіанської свердловини позначеної №2, споруди позначені №3-5 загальною площею 2,8 кв.м, розташованих на земельній ділянці площею 700 кв.м загальною вартістю згідно з експертною оцінкою 37427 грн, що знаходяться за адресою: с. Випасне, вул. Кишинівська, 159д, Білгород-Дністровського району Одеської області, який належить орендодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Випасненської сільської ради 16.04.2009 на підставі рішення №48 від 17.03.2009; будівлі та споруди, що складаються з щитової позначеної літ."А", башти Рожновського позначеної №1, артезіанської свердловини позначеної №2 загальною площею 2,9 кв.м, розташованих на земельній ділянці 1000 кв.м загальною вартістю згідно з експертною оцінкою 16538 грн, що знаходиться за адресою: с. Сухолужжя, пров. Совхозний, 7, Білгород-Дністровського району Одеської області, який належить орендодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Випасненської сільської ради 16.04.2009 на підставі рішення №49 від 17.03.2009, які передані згідно з актом приймання-передачі від 21.07.2009.
За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 02.10.2020 відкрито провадження у справі №916/2599/20.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 09.06.2021 у справі №916/2599/20 (головуючий суддя Волков Р.В., судді: Д`яченко Т.Г., Степанова Л.В.) у задоволенні позову Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області до Фізичної особи підприємця Ярошенко Інни Анатоліївни про визнання договору недійсним та зобов`язання повернути майно відмовлено; судові витрати покладено на позивача.
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Мишкіної М.А., суддів: Аленіна О.Ю., Лавриненко Л.В. від 24.11.2021 апеляційну скаргу Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області задоволено; рішення Господарського суду Одеської області від 09.06.2021 у справі №916/2599/20 скасовано; позов Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області задоволено; визнано недійсним договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності б/н від 21.07.2009, укладений між Випасненською сільською радою Білгород-Дністровського району та Фізичною особою-підприємцем Ярошенко Інною Анатоліївною; зобов`язано Фізичну особу-підприємця Ярошенко Інну Анатоліївну повернути територіальній громаді в особі Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області: будівлі та споруди, що складаються з щитової – позначеної літ."А", башти Рожновського, позначеної №1, артезіанської свердловини, позначеної №2, загальною площею 2,0 кв.м, розташованих на земельній ділянці площею 1000 кв.м, загальною вартістю згідно з експертною оцінкою 37353 грн, що знаходиться за адресою: с. Випасне, вул. Кишинівська, 192А, Білгород-Дністровського району, Одеської області, який належить орендодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Випасненської сільської ради 16.04.2009 на підставі рішення №47 від 17.03.2009; будівлі та споруди, що складаються з щитової, позначеної літ."А", башти Рожновського, позначеної №1, артезіанської свердловини, позначеної №2, споруди, позначені №3-5, загальною площею  2,8 кв.м, розташованих на земельній ділянці площею 700 кв.м, загальною вартістю згідно з експертною оцінкою 37427 грн, що знаходяться за адресою: с. Випасне, вул. Кишинівська, 159д, Білгород-Дністровського району, Одеської області, який належить орендодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Випасненської сільської ради 16.04.2009 на підставі рішення №48 від 17.03.2009; будівлі та споруди, що складаються з щитової, позначеної літ."А", башти Рожновського, позначеної №1, артезіанської свердловини, позначеної №2, загальною площею 2.9 кв.м, розташованих на земельній ділянці 1000 кв.м, загальною вартістю згідно з експертною оцінкою 16538 грн, що знаходиться за адресою: с. Сухолужжя, пров. Совхозний, 7, Білгород-Дністровського району, Одеської області, який належить орендодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Випасненської сільської ради 16.04.2009 на підставі рішення №49 від 17.03.2009, які передані згідно з актом приймання-передачі від 21.07.2009; стягнуто з Фізичної особи-підприємця Ярошенко Інни Анатоліївни на користь Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області 5314,55 грн витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви та 7971,30 грн судового збору за подання апеляційної скарги.
Ухвалою Верховного Суду від 26.01.2022 касаційне провадження за касаційною скаргою Фізичної особи-підприємця Ярошенко Інни Анатоліївни на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.11.2021 у справі №916/2599/20 закрито.
06.12.2021 на виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.11.2021 у справі №916/2599/20 судом першої інстанції були видані накази про її примусове виконання.
11.10.2022 до Господарського суду Одеської області надійшла скарга Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області на дії державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Циганок Н.С. б/н від 11.10.2022 (вх.№2-884/22 від 11.10.2022), в якій позивач просив визнати дії державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Циганок Н.С. щодо винесення нею 05.10.2022 постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №67965040 з підстав, визначених пунктом одинадцятим частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" неправомірними; скасувати постанову державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Циганок Н.С. про закінчення виконавчого провадження ВП №67965040 від 05.10.2022 та зобов`язати державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Циганок Н.С. відновити виконавче провадження №67965040.
В обґрунтування даної скарги позивач посилався на те, що під час здійснення виконавчого провадження №67965040 з виконання наказу Господарського суду Одеської області №916/2599/20 від 06.12.2021 державним виконавцем Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Циганок Н.С. було допущено істотні порушення вимог Закону України "Про виконавче провадження", внаслідок чого вказаним державним виконавцем за відсутності доказів вжиття останньою вичерпних заходів щодо примусового виконання вищенаведеного наказу було неправомірно закінчено зазначене виконавче провадження.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 31.10.2022 у справі №916/2599/20 (головуючий суддя Волков Р.В., судді Д`яченко Т.Г., Лічман Л.В.) скаргу Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області на дії державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Циганок Н.С. у справі №916/2599/20 задоволено частково; визнано неправомірними дії державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Циганок Н.С. щодо винесення постанови від 05.10.2022 про закінчення виконавчого провадження ВП №67965040 з підстав, визначених пунктом одинадцятим частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження"; скасовано постанову державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Циганок Н.С. про закінчення виконавчого провадження ВП №67965040 від 05.10.2022; відмовлено у задоволенні скарги в частині зобов`язання державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Циганок Н.С. відновити виконавче провадження №67965040.
Вказана ухвала в частині задоволення вимог скарги позивача мотивована тим, що в силу приписів Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження лише у разі невиконання боржником судового рішення, яке не може бути виконане без участі останнього, проте місцевим господарським судом не встановлено жодних обставин, за яких прийняте у даній справі рішення, не може бути виконано без участі Фізичної особи-підприємця Ярошенко Інни Анатоліївни. В частині відмови у задоволенні решти вимог скарги суд першої інстанції послався на те, що обов`язок державного виконавця здійснити дії, направлені на відновлення виконавчого провадження у разі визнання недійсною відповідної постанови судом, встановлено безпосередньо Законом України "Про виконавче провадження", при цьому доказів ухилення державного виконавця від вчинення відповідних дій щодо відновлення виконавчого провадження Мологівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області не подано.
Не погодившись з постановленою ухвалою, Фізична особа-підприємець Ярошенко Інна Анатоліївна звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 31.10.2022 у справі №916/2599/20 та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні скарги Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області б/н від 11.10.2022 (вх.№2-884/22 від 11.10.2022).
Зокрема, в апеляційній скарзі скаржник наголошує на тому, що в межах виконавчого провадження №67965040 з виконання наказу, виданого на підставі судового рішення про зобов`язання Фізичної особи-підприємця Ярошенко Інни Анатоліївни повернути територіальній громаді в особі Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області будівлі та споруди, здійснити відповідне повернення майна без участі боржника неможливо, а тому державний виконавець дійшов обґрунтованого висновку про необхідність закінчення вказаного виконавчого провадження, тим більше, що вчинення державним виконавцем будь-яких інших дій чинним законодавством не передбачено.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Поліщук Л.В., Богатиря К.В. від 28.12.2022 за вищенаведеною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження, встановлено Мологівській сільській раді Білгород-Дністровського району Одеської області та Білгород-Дністровському відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) строк для подання відзивів на апеляційну скаргу, а також роз`яснено учасникам процесу про їх право в строк до 12.01.2023 подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань.
В межах визначеного апеляційним господарським судом строку Мологівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області подано відзив на апеляційну скаргу №0225/8 від 04.01.2023 (вх.№2059/22/Д1 від 05.01.2023), в якому позивач просить у задоволенні апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Ярошенко Інни Анатоліївни відмовити, а ухвалу Господарського суду Одеської області від 31.10.2022 у справі №916/2599/20 залишити без змін. У даному відзиві відповідач посилається на те, що вчинені державним виконавцем Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Циганок Н.С. в межах виконавчого провадження №67965040 дії у вигляді винесення постанов про накладення на боржника штрафу і надіслання до правоохоронних органів повідомлення про вчинення злочину не є достатніми і вичерпними заходами, які б свідчили про подальшу неможливість виконання судового рішення.
В подальшому ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.01.2023 вирішено розглянути апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Ярошенко Інни Анатоліївни на ухвалу Господарського суду Одеської області від 31.10.2022 у справі №916/2599/20 поза межами строку, встановленого частиною другою статті 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк, достатній для забезпечення можливості реалізації учасниками процесу відповідних процесуальних прав з урахуванням запровадженого в Україні воєнного стану, та призначено дану справу до розгляду на 22.02.2023 об 11:00.
Білгород-Дністровський відділ державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) також звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 31.10.2022 у справі №916/2599/20.
Зокрема, вказаний апелянт зазначає про те, що станом на момент прийняття державним виконавцем рішення про закінчення виконавчого провадження №67965040 матеріали останнього свідчили про неможливість виконання Фізичною особою-підприємцем Ярошенко Інною Анатоліївною покладеного на неї судовим рішенням обов`язку щодо повернення стягувача майна, а тому вищенаведене рішення державного виконавця, з огляду на неможливість виконання вимог виконавчого документа без участі самого боржника, прийнято відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження" та є правомірним. 
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.01.2023 за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження; встановлено Мологівській сільській раді Білгород-Дністровського району Одеської області та Фізичній особі-підприємцю Ярошенко Інні Анатоліївні строк для подання відзивів на апеляційну скаргу; роз`яснено учасникам процесу про їх право в строк до 14.02.2023 подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, а також призначено апеляційну скаргу Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на ухвалу Господарського суду Одеської області від 31.10.2022 у справі №916/2599/20 до спільного розгляду з апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Ярошенко Інни Анатоліївни на 22.02.2023 об 11:00.
У відзиві на апеляційну скаргу №0225/194 від 14.02.2023 (вх.№2059/22/Д1 від 05.01.2023) Мологівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області зазначила про наявність у неї заперечень проти доводів апеляційної скарги вищенаведеного відділу державної виконавчої служби, посилаючись на те, що лише вчинення державним виконавцем вичерпних заходів примусового виконання судового рішення може свідчити про правомірність постанови про закінчення відповідного виконавчого провадження.
З огляду на оголошення повітряної тривоги, судове засідання у справі №916/2599/20, призначене 22.02.2023 об 11:00, не відбулося, про що складено відповідну довідку.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.02.2023 вирішено розглянути апеляційну скаргу Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на ухвалу Господарського суду Одеської області від 31.10.2022 у справі №916/2599/20 поза межами строку, встановленого частиною другою статті 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк, достатній для забезпечення можливості реалізації учасниками процесу відповідних процесуальних прав з урахуванням запровадженого в Україні воєнного стану, а також призначено розгляд справи №916/2599/20 на 22.03.2023 о 12:00.
У судовому засіданні 22.03.2023 представники учасників процесу участі не брали, хоча були належним чином сповіщені про дату, час та місце його проведення, що підтверджується наявними у матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (т.VII а.с.27-29).
За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Одеської області норм права, колегія суддів дійшла наступних висновків.
06.12.2021 на виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.11.2021 у справі №916/2599/20 місцевим господарським судом видано наказ про зобов`язання Фізичної особи-підприємця Ярошенко Інни Анатоліївни повернути територіальній громаді в особі Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області: будівлі та споруди, що складаються з щитової - позначеної літ."А", башти Рожновського, позначеної №1, артезіанської свердловини, позначеної №2, загальною площею 2,0 кв.м, розташованих на земельній ділянці площею 1000 кв.м, загальною вартістю згідно з експертною оцінкою 37353 грн, що знаходиться за адресою: с. Випасне, вул. Кишинівська, 192А, Білгород-Дністровського району, Одеської області, який належить орендодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Випасненської сільської ради 16.04.2009 на підставі рішення №47 від 17.03.2009; будівлі та споруди, що складаються з щитової, позначеної літ."А", башти Рожновського, позначеної №1, артезіанської свердловини, позначеної №2, споруди, позначені №3-5, загальною площею 2,8 кв.м, розташованих на земельній ділянці площею 700 кв.м, загальною вартістю згідно з експертною оцінкою 37427 грн, що знаходяться за адресою: с. Випасне, вул. Кишинівська, 159д, Білгород-Дністровського району, Одеської області, який належить орендодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Випасненської сільської ради 16.04.2009 на підставі рішення №48 від 17.03.2009; будівлі та споруди, що складаються з щитової, позначеної літ."А", башти Рожновського, позначеної №1, артезіанської свердловини, позначеної №2, загальною площею 2.9 кв.м, розташованих на земельній ділянці 1000 кв.м, загальною вартістю згідно з експертною оцінкою 16538 грн, що знаходиться за адресою:    с. Сухолужжя, пров. Совхозний, 7, Білгород-Дністровського району, Одеської області, який належить орендодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Випасненської сільської ради 16.04.2009 на підставі рішення №49 від 17.03.2009, які передані згідно з актом приймання-передачі від 21.07.2009.
Постановою державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Циганок Н.С. від 22.12.2021 за заявою стягувача відкрито виконавче провадження №67965040 з примусового виконання вищенаведеного наказу Господарського суду Одеської області №916/2599/20 від 06.12.2021.
В межах виконавчого провадження №67965040 зазначеним державним виконавцем було також прийнято постанови від 22.12.2021 про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.
В подальшому на підставі виклику державного виконавця №38534/21.3-57 від 16.09.2022 боржницю було зобов`язано з`явитись 22.09.2022 о 10:00 до державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Циганок Н.С. 
З акту державного виконавця б/н від 19.09.2022 вбачається, що 19.09.2022 державний виконавець Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Циганок Н.С. засобами телефонного зв`язку повідомила боржницю про те, що на виконані вказаного відділу державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження №67965040 з виконання наказу Господарського суду Одеської області №916/2599/20 від 06.12.2021, а ОСОБА_1 , в свою чергу, зазначила, що їй відомо про вказане виконавче провадження, при цьому рішення суду не виконано та про хід своїх дій вона повідомить згодом.
Постановою державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Циганок Н.С. від 21.09.2022 на боржницю накладено штраф за невиконання рішення суду. Крім того, у даній постанові вказано, що повторна перевірка виконання судового рішення відбудеться 05.10.2022, а також попереджено Ярошенко Інну Анатоліївну про відповідальність за невиконання рішення суду.
04.10.2022 на електронну адресу Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла заява Фізичної особи-підприємця Ярошенко Інни Анатоліївни б/н від 04.10.2022, в якій остання повідомила, що визначене у судовому рішенні та у виконавчому документі майно, яке вона зобов`язана повернути Мологівській сільській раді Білгород-Дністровського району Одеської області, було передане боржницею в суборенду Товариству з обмеженою відповідальністю "Трансбудсервіс". До вказаної заяви боржницею було додано, зокрема, копії договору суборенди нерухомого майна, що належить до комунальної власності б/н від 20.08.2020, укладеного між Фізичною особою-підприємцем Ярошенко Інною Анатоліївною і Товариством з обмеженою відповідальністю "Трансбудсервіс", та акту приймання-передачі об`єктів комунальної власності по водокористуванню б/н від 20.08.2020 за вказаним договором суборенди, а також адресованого боржниці листа Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансбудсервіс" б/н від 30.09.2022 щодо відмови повернути артезіанські свердловини.
Відповідно до акту державного виконавця б/н від 05.10.2022, складеного державним виконавцем Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Циганок Н.С., рішення суду не виконане боржницею без поважних причин.
05.10.2022 державним виконавцем Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Циганок Н.С. було прийнято постанову про накладення на боржницю штрафу за невиконання рішення суду у подвійному розмірі та постанову про закінчення виконавчого провадження №67965040, обґрунтовану посиланням на пункт 11 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження", а також скеровано до Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області повідомлення про притягнення до кримінальної відповідальності №42422/21-357 від 05.10.2022, в якому зазначено про умисне невиконання Фізичною особою-підприємцем Ярошенко Інною Анатоліївною судового рішення.
Предметом скарги Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області на дії державного виконавця б/н від 11.10.2022 (вх.№2-884/22 від 11.10.2022) є вимоги про визнання неправомірними дій державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Циганок Н.С. щодо винесення нею 05.10.2022 постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №67965040 з підстав, визначених пунктом одинадцятим частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження", а також про скасування зазначеної постанови та про зобов`язання вказаного державного виконавця відновити виконавче провадження №67965040.
Задовольняючи частково скаргу позивача, місцевий господарський суд послався на відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження існування обставин, за яких прийняте у даній справі рішення, не може бути виконано без участі Фізичної особи-підприємця Ярошенко Інни Анатоліївни. Водночас суд першої інстанції врахував, що обов`язок державного виконавця здійснити дії, направлені на відновлення виконавчого провадження у разі визнання недійсною відповідної постанови судом, встановлено безпосередньо Законом України "Про виконавче провадження", при цьому доказів ухилення державного виконавця від вчинення відповідних дій щодо відновлення виконавчого провадження Мологівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області не подано.
Колегія суддів погоджується з вищенаведеним висновком Господарського суду Одеської області з огляду на наступне.
Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.
В силу статті 1291 КонституціїУкраїни суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
За умовами частини другої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Частинами першою, другою статті 18 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (рішення Конституційного Суду України №18-рп/2012 від 13.12.2012).
Відповідно до рішення Конституційного Суду України №11-рп/2012 від 25.04.2012 невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.
Приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" унормовано, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело як джерело права.
За умовами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У рішення по справі "Деркач та Палек проти України" Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи трибуналі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, даний пункт передбачає "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Однак це право було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Важко уявити, щоб пункт 1 статті 6 Конвенції детально описував процедурні гарантії, які надано сторонам, - справедливість, відкритість і оперативність проваджень, - і не передбачав би гарантій виконання судових рішень. Тлумачення статті 6 Конвенції як положення, що лише гарантує право на звернення до суду та проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуації, несумісної з принципом верховенства права, який Високі Договірні Сторони зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6 (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бурдов проти Росії").
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини право доступу до суду включає право на виконання судового рішення без надмірних затримок. За певних обставин така затримка може бути виправданою, але вона не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії").
У рішенні по справі "Чіжов проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатись, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Глоба проти України" пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.
Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права (стаття 339 Господарського процесуального кодексу України).
Частиною першою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" унормовано, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) – сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності;                      5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців (стаття 2 Закону України "Про виконавче провадження").
В силу статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За умовами частини першої статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Положеннями частини першої статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" унормовано, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно з частиною першою статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Належним доказом вжиття усіх передбачених законом заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про повноту виконавчих дій, є повне виконання рішення суду.
Аналогічна правова позиція Верховного Суду відображена в постанові від 29.10.2021 у справі №916/1714/20.
Враховуючи вищевикладене, за змістом положень статей 1, 5, 6, 11, 18 Закону України "Про виконавче провадження" метою виконавчого провадження є захист інтересів стягувачів шляхом здійснення сукупності передбачених законом заходів, спрямованих на дієве та ефективне виконання рішень суду та інших органів і посадових осіб, а виконавці при здійсненні виконавчого провадження наділені широким колом повноважень та зобов`язані неухильно дотримуватись прав і законних інтересів фізичних і юридичних осіб.
Невиконання рішення суду, що набрало законної сили, свідчить про неповноту виконавчих дій, що є недопустимим з огляду на положення статті 1291 КонституціїУкраїни.
Отже, виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Пункт 11 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.
Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14-19 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав (частини друга, третя статті 39 Закону України "Про виконавче провадження").
Статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження" регламентовано порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення. 
Відповідно до частин першої, другої статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Згідно з частиною третьою статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Отже, відповідно до змісту наведеної норми повторне невиконання боржником рішення суду, яке може бути виконано без його участі, має наслідком надіслання державним виконавцем органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, а також вжиття заходів примусового виконання рішення суду. Водночас, у разі невиконання рішення суду, яке не може бути виконане без участі боржника, державний виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
В обох випадках, про які йдеться в абзацах другому та третьому частини третьої статті 63 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець має звернутись до органу досудового розслідування з повідомленням про вчинення боржником кримінального правопорушення. Однак, ухвалити постанову про закінчення виконавчого провадження після такого звернення виконавець може лише у разі невиконання боржником рішення суду, яке не може бути виконане без його участі. Якщо ж судове рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець після відповідного звернення до правоохоронних органів не закінчує виконавче провадження, а продовжує вживати передбачені Законом України "Про виконавче провадження" заходи, спрямовані на примусове виконання такого рішення.
При цьому накладення штрафів і направлення подання (повідомлення) правоохоронним органам про притягнення боржника до кримінальної відповідальності самі собою не є достатніми заходами з виконання судового рішення. Звернення з таким повідомленням до правоохоронних органів не означає, що виконавець вжив усіх можливих заходів для виконання рішення суду, а свідчить лише про вжиття ним передбачених законом заходів щодо повідомлення уповноважених органів про невиконання обов`язкового рішення суду.
Саме такий правовий висновок Великої Палати Верховного Суду викладено в постанові від 16.11.2022 у справі №910/7310/20.
Частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
В силу частини першої статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, в господарському процесі є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.
Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 14 Господарського процесуального кодексу України).
Суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що у матеріалах справи відсутні жодні докази, які б свідчили про існування обставин, за яких прийняте у даній справі рішення, не може бути виконано без участі Фізичної особи-підприємця Ярошенко Інни Анатоліївни. При цьому жодного обґрунтування неможливості виконання судового рішення без участі боржниці не містить і сама оскаржувана постанова державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Циганок Н.С. про закінчення виконавчого провадження №67965040 від 05.10.2022.
Встановлена обов`язковість судового рішення, яке набрало законної сили, не дає підстав для висновку про можливість ставити його виконання в залежність від волевиявлення боржника або будь-яких інших осіб на вчинення чи невчинення дій щодо його виконання, оскільки це б нівелювало значення самого права звернення до суду як засобу захисту та забезпечення реального відновлення порушених прав та інтересів. 
Колегія суддів враховує, що обов`язковим елементом примусового виконання судового рішення є стадія, коли боржник вправі виконати таке судове рішення, що набрало законної сили, у добровільному порядку у спосіб, що відповідає змісту рішення, але за волею та за участі боржника. Таким правом боржник у зазначеному провадженні не скористався, що виключає наявність підстав для висновку про добросовісність та правомірність його дій.
Аналогічний правовий висновок Верховного Суду викладена в постанові від 24.01.2022 у справі №921/555/17-г/14.
Та обставина, що саме Фізична особа-підприємець Ярошенко Інна Анатоліївна за судовим рішенням зобов`язана вчинити певні дії, не свідчить про те, що у разі невиконання цього рішення саме боржницею, воно не може бути виконано без її участі відповідно до абзацу 2 частини третьої статті 63 Закону, оскільки судове рішення хоч і зобов`язує саме боржницю вчинити ці дії, однак, не є нерозривно пов`язаним з особою боржниці та не унеможливлює виконання цього рішення без її участі шляхом вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання, враховуючи встановлені судом обставини невиконання його у добровільному порядку та свідоме ухилення Фізичної особи-підприємця Ярошенко Інни Анатоліївни від його виконання.
Даний висновок Південно-західного апеляційного господарського суду повністю узгоджується зі сталою правовою позицією Верховного Суду, викладеною у низці постанов останнього, зокрема, від 30.08.2018 у справі №916/4106/14 та від 25.09.2020 у справі №924/315/17.
При цьому відповідно до пункту 3 частини першої статті 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні.
За змістом частини першої статті 60 Закону України "Про виконавче провадження" під час виконання рішень про передачу стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, виконавець вилучає такі предмети у боржника і передає їх стягувачу, про що складає акт передачі. У разі знищення предмета, що мав бути переданий стягувачу в натурі, виконавець складає акт про неможливість виконання рішення, що є підставою для закінчення виконавчого провадження, а в разі встановлення факту відсутності предмета, що мав бути переданий стягувачу, повертає виконавчий документ стягувачу.
Судове рішення про повернення майна до комунальної власності не визначає імперативно лише спосіб добровільного виконання рішення та може бути виконано із застосуванням іншого порядку з урахуванням положень статей 10, 60 Закону України "Про виконавче провадження", положень Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 для відновлення порушених прав стягувача.
Подібний правовий висновок Верховного Суду викладено в постанові від 24.06.2021 у справі №914/2614/13, в якій судом касаційної інстанції в тому числі досліджувалося питання примусового виконання судового рішення про повернення нежитлових приміщень до державної власності.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги недоведеність факту неможливості виконання судового рішення у даній справі без участі Фізичної особи-підприємця Ярошенко Інни Анатоліївни та, як наслідок, передчасність висновку державного виконавця про наявність правових підстав для закінчення виконавчого провадження №67965040, Південно-західний апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення скарги Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області на дії державного виконавця б/н від 11.10.2022 (вх.№2-884/22 від 11.10.2022) в частині вимог про визнання неправомірними дій державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Циганок Н.С. щодо винесення нею 05.10.2022 постанови про закінчення виконавчого провадження №67965040 з підстав, визначених пунктом одинадцятим частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження", а також про скасування зазначеної постанови.
В силу частини першої статті 41 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.
Отже, чинним законодавством встановлено обов`язок державного виконавця здійснити дії, направлені на відновлення виконавчого провадження, у разі визнання недійсною відповідної постанови судом.
Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду про застосування частини першої статті 41 Закону України "Про виконавче провадження" постанову про закінчення виконавчого провадження, яка ухвалена без урахування вимог закону, можна оскаржити в судовому порядку, а відновлення відповідних прав скаржника може бути ефективно здійснене у разі задоволення скарги та скасування такої постанови (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №910/7310/20).
З огляду на те, що відновлення виконавчого провадження є передбаченим законом наслідком визнання постанови про закінчення виконавчого провадження недійсною (незаконною), беручи до уваги відсутність доказів ухилення державного виконавця від вчинення дій щодо відновлення виконавчого провадження, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що скарга Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області на дії державного виконавця б/н від 11.10.2022 (вх.№2-884/22 від 11.10.2022) в частині зобов`язання державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Циганок Н.С. відновити виконавче провадження №67965040 не підлягає задоволенню.
Вказаний висновок Південно-західного апеляційного господарського суду повністю узгоджується зі сталою правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 21.06.2018 у справі №903/106/14, від 04.05.2018 у справі №903/973/15 та від 11.04.2018 у справі №905/268/15.
Таким чином, у зв`язку з тим, що доводи скаржників стосовно порушення Господарським судом Одеської області норм права при постановленні оскаржуваної ухвали від 31.10.2022 у справі №916/2599/20 не знайшли свого підтвердження, підстав для скасування зазначеного судового акта колегія суддів не вбачає.
Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Ярошенко Інни Анатоліївни покладаються на відповідача, а за подання апеляційної скарги Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) – на вказаний орган державної виконавчої служби.
Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Фізичної особи-підприємця Ярошенко Інни Анатоліївни та Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Одеської області від 31.10.2022 у справі №916/2599/20 – без змін.
Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Ярошенко Інни Анатоліївни покласти на Фізичну особу-підприємця Ярошенко Інну Анатоліївну.
Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) покласти на Білгород-Дністровський відділ державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено та підписано 23.03.2023.

Головуючий суддя                                                                       С.В. Таран

Суддя                                                                                           К.В. Богатир

Суддя                                                                                           Л.В. Поліщук