ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 р. 	Справа № 440/18419/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Калиновського В.А.,
Суддів: Мінаєвої О.М. ,  Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.05.2022, головуючий суддя І інстанції: С.О. Удовіченко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава,  36039,  по справі № 440/18419/21
за позовом               ОСОБА_1  
до              Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України                      
про визнання протиправним та скасування акту,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати Акт № 10 Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, складений за результатами розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, що стався зі ОСОБА_1 29 грудня 2020 року,
- зобов`язати Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України повторно провести розслідування нещасного випадку відповідно до вимог "Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27 грудня 2002 року № 1346 та "Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими", затвердженого наказом МВС України від 05 жовтня 2020 року № 705, склавши за його результатами Акт за формою Н-1, в якому зазначити, що нещасний випадок, який трапився із ОСОБА_1 , як поліцейським, є таким, що трапився під час виконання службових обов`язків, пов`язаних зі здійсненням повноважень та основних завдань поліції.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09.05.2022 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.
Не погодившись з  рішенням суду  першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити. 
В  обґрунтування вимог  апеляційної  скарги  позивач  посилається   на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального  та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначив, що 29 грудня 2020 року близько 07.30 год., прямуючи зі свого домогосподарства на роботу він отримав травму голови. За результатами проведеного розслідування 20 вересня ним отримано лист Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України № 10154/42-02/03-21 від 17 вересня 2021 року, акт № 10 (Форма Н-1) розслідування нещасного випадку в якому вказано, що нещасний випадок стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків. При цьому, позивач, згідно графіку чергувань у даний час здійснював чергування та отримав травми.  Вважає протиправним Акт за формою Н-1, в якому вказано, що нещасний випадок, який трапився із ОСОБА_1 , як поліцейським, є таким, що трапився під час виконання службових обов`язків та не пов`язаний зі здійсненням повноважень та основних завдань поліції. Зазначив, що під час розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку за його участю члени комісії не врахували перенесені раніше (тобто до 2020 року) травми та захворювання. Про такі захворювання і травми колишньому роботодавцеві було достеменно відомо, оскільки про це надавалися  відповідні письмові рапорти та листки тимчасової непрацездатності. Крім цього, під час вказаного розслідування йому належним чином не забезпечено реалізації права на правову допомогу та унеможливлювалося право на ознайомлення з матеріалами розслідування. Також комісією та керівництвом Полтавського управління не здійснено виїзд до місця його травмування в день його отримання з метою проведення його належного огляду. До цього часу такий захід також не проведено. Отже, на думку позивача, члени комісії під час проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку за його участю, проігнорувавши вимоги пункту 3.8 Розділу III «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України», затвердженого Наказом МВС України від 27.12.2002 № 1346 та пункту 6 Розділу III «Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими», затвердженого Наказом МВС України від 05 жовтня 2020 року № 705, отримавши недостовірні відомості, склали неправомірний Акт розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку за його участю.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.  
Відповідно до п. 3 ч. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними  у справі матеріалами. 
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України. Другий апеляційний адміністративний суд здійснює свою діяльність за дотриманням умов відсутності загрози життю та здоров`ю учасникам судового процесу, суддям та працівникам суду з урахуванням вимог воєнного часу. У зв`язку з бойовими діями на території Харківської області текст постанови виготовлений 19.01.2023. 
Колегія  суддів,  заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали  справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 проходив службу в органах Національної поліції України, що підтверджується Послужним списком № 0056229 (т.1 а.с. 107-112).
Згідно записів у Послужному списку № 0056229 ОСОБА_1 наказом ДВБ НПУ від 21 січня 2020 року призначено на посаду оперуповноваженого відділу оперативних розробок Полтавського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.
12 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського управління внутрішньої безпеки Національної поліції України із рапортом, в якому просив надати акт розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку за формою Н-1, що мало місце 29 грудня 2020 року під час виконання службових обов`язків. У разі його відсутності вжити необхідних заходів для забезпечення проведення відповідного розслідування, складання такого акту із урахуванням службових завдань, які виконувались (т.1 а.с. 127).
Наказом Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 28 серпня 2021 року № 114, з метою повної, всебічної та об`єктивної перевірки відомостей, викладених у рапортах оперуповноваженого відділу оперативних розробок Полтавського управління Департаменту майора поліції ОСОБА_1 , щодо нещасного випадку, який трапився 29 грудня 2020 року та отримано травму, призначено службове розслідування (т.1 а.с. 118-119).
15 вересня 2021 року т.в.о. директора Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України полковником І.Король затверджено Висновок службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень працівником Полтавського управління ДВБ ОСОБА_1 (т.1 а.с. 120-126).
16 вересня 2021 року т.в.о. директора Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України полковником І.Король затверджено Акт №10 розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку форми Н-1, який стався 29 грудня о 07.30 год. з оперуповноваженим відділу оперативних розробок Полтавського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України майором поліції ОСОБА_1 (т.1 а.с. 113-117).
За висновками Акту №10 розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку форми Н-1, нещасний випадок, який стався 29 грудня о 07.30 год. з оперуповноваженим відділу оперативних розробок Полтавського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України майором поліції ОСОБА_1 , стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.
Вищевказаних висновків відповідач дійшов виходячи із того, що "Опитаний у ході розслідування оперуповноважений відділу оперативних розробок Полтавського управління майор поліції ОСОБА_1 , пояснив, що 29 грудня 2020 року близько 07.30 вийшов зі свого домогосподарства та прямував по облединілій дорозі на автобусну зупинку, щоб дістатися до роботи. Автобусна зупинка розташована на Т-подібному перехресті доріг, що відповідають вулицям Агітаційна Адміністративна м.Полтави. Дійшовши до прилеглої території домогосподарства, яке розташоване по АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 на слизькій дорозі підвернув праву ногу та впав, відчувши різкий біль. Внаслідок падіння останній ударився головою об камінь, який знаходився на узбіччі.
Після Падіння та отримання тілесного ушкодження ОСОБА_1 , прийшовши через декілька хвилин до тями (оскільки в той момент відчував запаморочення, нудоту та сильний біль у нозі та голові, перебував у стані - "на межі" втрати свідомості), доповз до дороги та помітив автомобіль (марки автомобіля не пам`ятає, з водієм не знайомий), який зупинився. Водій запитав про те, що сталося, на що він розповів йому обставини травмування. У подальшому водій допоміг сісти до автомобіля та довіз до мікрорайону "Браїлки" м.Полтави, де ОСОБА_1 пересів на громадський транспорт, на якому дістався роботи.
Після прибуття на робоче місце, останній розповів про подію своєму керівникові - т.в.о. начальника Полтавського управління Телятнику Д.О. та начальникові відділу цього ж управління ОСОБА_2 .
У ході розмови з даного приводу ОСОБА_1 повідомив, що травма незначна, але ОСОБА_3 наполіг, щоб він звернувся до медичного закладу для обстеження. До травмпункту Полтавської міської клінічної лікарні № 1 ОСОБА_1 підвіз на автомобілі працівник Полтавського управління ОСОБА_4 .
У даному медичному закладі ОСОБА_1 пройшов медичні обстеження та був направлений до ДУ "ТМО МВС України по Полтавській області", де з 29 грудня 2020 року по 06 січня 2021 року останній перебував на амбулаторному лікуванні.
Також варто зазначити, що у своєму поясненні ОСОБА_1 вказує на те, що з 08.00 год. 28 грудня до 08.00 29 грудня 2020 року він був черговим по Полтавському управлінню Департаменту та отримав травму під час виконання службових обов`язків, що спростовується матеріалами службового розслідування. А саме, зошит для записів чергових чергової частини УОАЗОР ГУНП в Полтавській області, добове оперативне зведення про зареєстровані кримінальні провадження та іншу інформацію про події за участю працівників поліції Полтавської області за вказаний період, графік чергування Полтавського управління Департаменту, пояснення працівників УОАЗОР ГУНП ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , Полтавського управління Департаменту - Кашуби О.В., ОСОБА_3 та ОСОБА_7 свідчать про те, що 28 грудня 2020 року черговим по Полтавському управлінню Департаменту був старший оперуповноважений відділу оперативних розробок майор поліції ОСОБА_8 , 29 грудня 2020 року - старший оперуповноважений відділу моніторингу та зонального контролю капітан поліції ОСОБА_9 .. Останній раз у 2020 році ОСОБА_1 залучався до чергування 23 грудня 2020 року.
Довідка про тимчасову непрацездатність поліцейського № 2255 від 29 грудня 2020 року, видана Державною установою "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області", та витяг з амбулаторної картки № 39-0730 свідчать про наявність у ОСОБА_1 пошкодження зв`язок правого голеностопного суглобу та забиття м`яких тканин правої тім`яно-скроневої ділянки".
Не погоджуючись із таким висновком Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що комісія з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, що стався зі ОСОБА_1 29 грудня 2020 року дійшла правомірних висновків, що нещасний випадок трапився в період проходження служби однак не пов`язаний з виконанням потерпілим поліцейським завдань та повноважень поліції, визначених Законом України "Про Національну поліцію", здійснення діяння з припинення правопорушення у вільний від служби час. Отже, відсутні правові підстави для визнання протиправним та скасування що Акту № 10 Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, складеного за результатами розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, що стався зі ОСОБА_1 29 грудня 2020 року.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про охорону праці" від 14 жовтня 1992 року                        № 2694-ХІІ (надалі - Закон №2694) охорона праці - система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров`я і працездатності людини у процесі трудової діяльності.
Відповідно до статті 14 вказаного Закону працівник зобов`язаний: дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.
Приписами статті 22 Закону №2694 встановлено, що роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок.
Відповідно до статті 22 Закону України "Про охорону праці", абзацу десятого пункту 2 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року          N 337, з метою встановлення єдиного порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, затверджено Порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 05 жовтня 2020 року № 705.
Згідно із пунктом 3 розділу III Порядку № 705 нещасний випадок - отримання поліцейським під час проходження служби в поліції травми, тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання (отруєння) та інших отруєнь, сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, самогубства, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного та рослинного світу, які призвели до втрати працездатності на один день чи більше або смерті, а також зникнення поліцейського.
Пунктами 1-3 розділу II Порядку № 705 встановлено, що про кожний нещасний випадок потерпілий поліцейський або особа, яка його виявила, негайно повідомляє прямому керівникові. Прямий керівник після отримання відомостей про настання нещасного випадку зобов`язаний: терміново організувати надання домедичної допомоги потерпілому поліцейському, забезпечити (за потреби) його направлення до закладу охорони здоров`я; негайно повідомити про нещасний випадок керівникові органу (підрозділу) поліції та посадовій особі з державного нагляду за охороною праці; зберегти до прибуття комісії (спеціальної комісії) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку обстановку та устаткування в такому стані, у якому вони були на момент нещасного випадку (якщо це не загрожує життю чи здоров`ю інших осіб), ужити необхідних заходів для запобігання таким випадкам. Якщо потерпілий поліцейський є працівником іншого органу (підрозділу) поліції, відомості одночасно повідомляють керівникові органу (підрозділу) поліції, у якому проходить службу потерпілий поліцейський. Нещасний випадок, що стався в органі (підрозділі) поліції з поліцейським іншого органу (підрозділу) поліції під час виконання ним службового завдання, розслідується комісією (спеціальною комісією), утвореною керівником органу (підрозділу) поліції, у якому стався нещасний випадок, за участю представника органу (підрозділу) поліції, у якому проходить службу потерпілий поліцейський. Такі нещасні випадки беруться на облік органом (підрозділом) поліції, працівником якого є потерпілий поліцейський. У разі групового нещасного випадку, нещасного випадку з тяжкими наслідками, у тому числі смерті поліцейського, керівник органу (підрозділу) поліції, у якому стався нещасний випадок, негайно доповідає про це Голові Національної поліції України та надсилає засобами телекомунікаційного зв`язку повідомлення про нещасний випадок (додаток 1) до сектору державного нагляду за охороною праці Департаменту управління майном Національної поліції України. Керівник органу (підрозділу) поліції, де стався нещасний випадок, наказом не пізніше наступного робочого дня після отримання інформації про нещасний випадок утворює комісію (спеціальну комісію) з рослідування (спеціального розслідування) нещасного випадку. 
Відповідно до пунктів 1-5 розділу III Порядку № 705 розслідування нещасного випадку проводиться протягом п`яти робочих днів з дня утворення комісії з розслідування нещасного випадку. Спеціальне розслідування нещасного випадку проводиться протягом одного місяця з дня утворення спеціальної комісії з розслідування нещасного випадку. Розслідування (спеціальне розслідування) нещасного випадку може бути продовжено керівником органу (підрозділу) поліції, який призначив комісію (спеціальну комісію) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, за мотивованим рапортом (доповідною запискою) голови комісії (спеціальної комісії) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку до отримання необхідних матеріалів (експертиз, висновків, постанов, рішень, пояснень тощо) для встановлення обставин і причин нещасного випадку. За результатами розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку складається акт розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку за формою Н-1 (далі - акт за формою Н-1) (додаток 2). У разі нещасного випадку з поліцейським, який виконував завдання, пов`язані з державною таємницею, акт за формою Н-1 складається без зазначення відомостей, що становлять державну таємницю. У разі якщо спеціальна комісія під час спеціального розслідування нещасного випадку, пов`язаного із зникненням поліцейського під час виконання ним службових обов`язків, отримає висновок від органів досудового розслідування та/або встановить, що обставини зникнення поліцейського дають підстави припускати його загибель від нещасного випадку, пов`язаного з виконанням службових обов`язків, складається та затверджується акт за формою Н-1 (у верхньому правому куті першого аркуша акта з лицьового боку ставиться позначка "Тимчасовий"). Тимчасовий акт за формою Н-1 видається сім`ї зниклого поліцейського для звернення до суду із заявою про оголошення зниклого поліцейського померлим. Після оголошення судом зниклого поліцейського померлим спеціальна комісія із спеціального розслідування нещасного випадку складає та подає на затвердження керівникові органу (підрозділу) поліції, що утворив спеціальну комісію із спеціального розслідування нещасного випадку, новий акт на формою Н-1, у пункті 6 якого зазначаються відомості про скасування тимчасового акта за формою Н-1 і втрату ним чинності. 
Згідно із пунктом 6 розділу III Порядку № 705 Комісія (спеціальна комісія) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку зобов`язана:
1) провести засідання, на якому розглянути інформацію про нещасний випадок, розподілити функції між членами комісії (спеціальної комісії) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку та скласти протокол засідання (додаток 3);
2) провести фотографування, обстежити місце нещасного випадку та скласти протокол огляду місця, де стався нещасний випадок (додаток 4);
3) одержати письмові пояснення потерпілого поліцейського, посадових осіб, поліцейських, свідків нещасного випадку (додаток 5);
4) вивчити наявні документи і матеріали стосовно нещасного випадку та надіслати (за потреби) запити відповідним установам, організаціям, закладам щодо надання інформації про нещасний випадок;
5) визначити вид події та причини, що призвели до настання нещасного випадку, згідно з Класифікатором видів подій, причин, що призвели до настання нещасного випадку (додаток 6);
6) визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці;
7) визначити необхідність проведення лабораторних досліджень, випробувань, технічних розрахунків, експертиз тощо для встановлення причин настання нещасного випадку;
8) з`ясувати обставини перебування потерпілого поліцейського у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; учинення ним кримінального, адміністративного правопорушення, дисциплінарного проступку, навмисного заподіяння шкоди своєму здоров`ю або самогубства;
9) установити осіб, які порушили вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, та розробити заходи із запобігання таким нещасним випадкам;
10) кваліфікувати нещасний випадок відповідно до обставин: у період проходження служби під час виконання службових обов`язків або не пов`язаний з виконанням службових обов`язків;
11) прийняти рішення шляхом голосування членів комісії (спеціальної комісії), у разі рівної кількості їхніх голосів голос голови комісії (спеціальної комісії) вирішальний;
12) скласти акти за формою Н-1 у кількості примірників, визначених рішенням комісії (спеціальної комісії) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку. У разі групового нещасного випадку скласти акти за формою Н-1 на кожного потерпілого поліцейського. Акти за формою Н-1 прошиваються та скріплюються печаткою органу (підрозділу) поліції;
13) розглянути та підписати примірники актів за формою Н-1 (тимчасові акти за формою Н-1). У разі незгоди члена комісії (спеціальної комісії) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку із змістом акта за формою Н-1 підписати акти з відміткою про наявність окремої думки. Окрема думка викладається письмово. В окремій думці член комісії (спеціальної комісії) обґрунтовано викладає пропозиції до змісту акта за формою Н-1 (окрема думка додається до акта за формою Н-1 та є його невід`ємною частиною);
14) передати не пізніше наступного робочого дня після підписання актів за формою Н-1 матеріали розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку та примірники актів за формою Н-1 керівникові органу (підрозділу) поліції, що утворив комісію (спеціальну комісію) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, для їх розгляду та затвердження;
15) додержуватися вимог законодавства про інформацію щодо захисту персональних даних потерпілих поліцейських та інших осіб, які зібрані в межах повноважень комісії (спеціальної комісії) під час проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку.
Пунктом 7 розділу III Порядку № 705 обставинами настання нещасного випадку в період проходження служби під час виконання службових обов`язків є:
1) виконання потерпілим поліцейським завдань та повноважень поліції, визначених Законом України "Про Національну поліцію", здійснення діяння з припинення правопорушення у вільний від служби час;
2) вплив на потерпілого поліцейського шкідливих чи небезпечних факторів під час виконання завдань та повноважень поліції, визначених Законом України "Про Національну поліцію", унаслідок яких виникло гостре професійне захворювання (отруєння), що підтверджено медичним висновком.
Пунктом 8 Порядку № 705 встановлено, що обставинами настання нещасного випадку в період проходження служби і не пов`язаного з виконанням службових обов`язків є:
1) діяння потерпілого поліцейського, не пов`язане з виконанням завдань і повноважень поліції, визначених Законом України "Про Національну поліцію";
2) навмисне спричинення потерпілим поліцейським тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, що доведений судом);
3) учинення потерпілим поліцейським діяння, яке є кримінальним, адміністративним правопорушенням або дисциплінарним проступком;
4) учинення дій під час несення служби потерпілим поліцейським у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (за наявності медичного висновку).
Отже, Порядком № 705 визначено виключні підстави за настання яких нещасний випадок визнається таким, що стався в період проходження служби під час виконання службових обов`язків, так і підстави за настання яких нещасний випадок визнається таким, що стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.
У додатку № 6 до Порядку № 705 викладено Класифікатор видів подій, причин, що призвели до настання нещасного випадку (далі - Класифікатор).
Зокрема, підпунктом 2 пункту 1 Класифікатора до виду події, що призвела до нещасного випадку, віднесено падіння потерпілого поліцейського.
Причини нещасного випадку класифіковані на: 1) технічні; 2) організаційні; 3) психофізіологічні; 4) техногенні, природні, екологічні та соціальні.
Так, підпунктом 2 пункту 2 Класифікатора до організаційних причин нещасного випадку віднесено: незадовільне функціонування, недосконалість або відсутність системи управління охороною праці; недодержання вимог законодавства про охорону праці; порушення вимог безпеки під час експлуатації обладнання, устаткування, машин, механізмів тощо; порушення вимог безпеки під час експлуатації (користування) транспорту (автомобільного, водного, залізничного, повітряного); порушення вимог безпеки під час експлуатації мобільних засобів праці та технологічних транспортних засобів; незабезпеченість засобами індивідуального захисту; невикористання засобів індивідуального захисту за їх наявності; незастосування засобів колективного захисту (за наявності); порушення службової дисципліни; інші види.
Як свідчать матеріали справи, в акті № 10 розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку форми Н-1 від 16 вересня 2021 року відсутні відомості: про навмисне спричинення потерпілим поліцейським тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства; учинення дій під час несення служби потерпілим поліцейським у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; учинення потерпілим поліцейським діяння, яке є кримінальним, адміністративним правопорушенням або дисциплінарним проступком, також не документовано (пункт 2-4 пункту 8 розділу III Порядку № 705).
У свою чергу підпунктом 1 пункту 7 розділу III Порядку № 705 встановлено, що обставинами настання нещасного випадку в період проходження служби під час виконання службових обов`язків є виконання потерпілим поліцейським завдань та повноважень поліції, визначених Законом України "Про Національну поліцію", здійснення діяння з припинення правопорушення у вільний від служби час.
При цьому, обставинами настання нещасного випадку в період проходження служби і не пов`язаного з виконанням службових обов`язків є, зокрема, діяння потерпілого поліцейського, не пов`язане з виконанням завдань і повноважень поліції, визначених Законом України "Про Національну поліцію" (підпункт 1 пункт 8 Порядку № 705).
Так, згідно із статтею 3 Закону України "Про Національну поліцію" завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.
Повноваження поліції, відповідно до покладених на неї завдань, визначені у статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), а саме поліція:
1) здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень;
2) виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення;
3) вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення;
4) вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення;
5) здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події;
6) здійснює досудове розслідування кримінальних правопорушень у межах визначеної підслідності;
7) розшукує осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду, ухиляються від виконання кримінального покарання, пропали безвісти, та інших осіб у випадках, визначених законом;
8) у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання;
9) доставляє у випадках і порядку, визначених законом, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення;
10) вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях;
11) регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі;
12) здійснює супроводження транспортних засобів у випадках, визначених законом;
13) видає відповідно до закону дозволи на рух окремих категорій транспортних засобів; у випадках, визначених законом, видає та погоджує дозвільні документи у сфері безпеки дорожнього руху;
14) вживає всіх можливих заходів для надання невідкладної, зокрема домедичної і медичної, допомоги особам, які постраждали внаслідок кримінальних чи адміністративних правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в ситуації, небезпечній для їхнього життя чи здоров`я;
15) вживає заходів для визначення осіб, які не здатні через стан здоров`я, вік або інші обставини повідомити інформацію про себе; встановлює особу за невпізнаним трупом;
16) забезпечує безпеку взятих під захист осіб на підставах та в порядку, визначених законом;
17) у межах своєї компетенції, визначеної законом, здійснює контроль за дотриманням вимог законів та інших нормативно-правових актів щодо опіки, піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, вживає заходів щодо запобігання дитячій бездоглядності, правопорушенням серед дітей, а також соціального патронажу щодо дітей, які відбували покарання у виді позбавлення волі;
18) вживає заходів для запобігання та протидії домашньому насильству або насильству за ознакою статі;
19) здійснює охорону об`єктів права державної власності у випадках та порядку, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, а також бере участь у здійсненні державної охорони;
20) здійснює на договірних засадах охорону фізичних осіб та об`єктів права приватної і комунальної власності;
21) здійснює контроль за дотриманням фізичними та юридичними особами спеціальних правил та порядку зберігання і використання зброї, спеціальних засобів індивідуального захисту та активної оборони, боєприпасів, вибухових речовин і матеріалів, інших предметів, матеріалів та речовин, на які поширюється дозвільна система органів внутрішніх справ;
22) здійснює у визначеному законом порядку приймання, зберігання та знищення вилученої, добровільно зданої або знайденої вогнепальної, газової, холодної та іншої зброї, боєприпасів, набоїв, вибухових речовин та пристроїв, наркотичних засобів або психотропних речовин;
23) здійснює контроль у межах своєї компетенції, визначеної законом, за дотриманням вимог режиму радіаційної безпеки у спеціально визначеній зоні радіоактивного забруднення;
24) бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості;
25) виконує в межах компетенції запити органів правопорядку (правоохоронних органів) інших держав або міжнародних організацій поліції відповідно до закону та міжнародних договорів України;
26) здійснює оперативно-розшукову діяльність відповідно до закону;
27) вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку під час примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), здійснює привід осіб за рішенням тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України, а також вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю державних виконавців, приватних виконавців та інших осіб, які беруть участь у вчиненні виконавчих дій, здійснює привід у виконавчому провадженні, здійснює розшук боржника чи дитини у виконавчому провадженні у випадках, передбачених законом або рішенням суду.
Залучення для проведення виконавчих дій працівників поліції здійснюється за вмотивованою постановою виконавця, яка надсилається керівнику територіального органу поліції за місцем проведення відповідної виконавчої дії. Відмова у залученні поліції для проведення виконавчих дій допускається лише з підстав залучення особового складу даного територіального органу поліції до припинення групового порушення громадської безпеки і порядку чи масових заворушень, а також для подолання наслідків масштабних аварій чи інших масштабних надзвичайних ситуацій;
28) забезпечує інформування Комісії з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, про хід досудового розслідування, вжиття заходів для розшуку осіб, зниклих безвісти, у тому числі осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, для внесення даних до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин;
29) виявляє транспортні засоби особистого користування, тимчасово ввезені на митну територію України громадянами більш як на 30 діб та не зареєстровані в Україні у встановлені законодавством строки;
30) вживає заходів для виявлення неправомірного керування транспортними засобами, щодо яких порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки їх тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортні засоби використовуються для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортні засоби передано у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили їх на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту, а також заходів для виявлення неправомірного розкомплектування таких транспортних засобів;
31) на підставі відповідної постанови Уповноваженого із захисту державної мови вживає заходів для забезпечення здійснення Уповноваженим із захисту державної мови своїх повноважень, у тому числі сприяє збору фактичних даних про наявність або відсутність у діях (бездіяльності) певних осіб ознак порушення вимог Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної".
Залучення працівників поліції здійснюється за вмотивованим зверненням Уповноваженого із захисту державної мови, в якому має зазначатися, які саме дії пропонується вчинити працівникам поліції. Таке звернення надсилається керівнику територіального органу поліції за місцем вчинення визначених у зверненні дій;
32) забезпечує проведення спільних з органом регулювання у сферах електронних комунікацій та радіочастотного спектра заходів з метою встановлення та притягнення до відповідальності власників радіообладнання будь-якого призначення, експлуатація якого заборонена в Україні або яке експлуатується без визначеного законодавством радіочастотного присвоєння, припинення порушень законодавства у сферах електронних комунікацій та радіочастотного спектра, у порядку взаємодії, який затверджується спільними нормативно-правовими актами;
33) у межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням порядку вигулу домашніх тварин (собак) у громадських місцях, за дотриманням вимог у сфері захисту тварин від жорстокого поводження та вживають відповідних заходів у разі порушення законодавства у цій сфері;
34) здійснює у взаємодії зі Збройними Силами України, Національною гвардією України, Державною прикордонною службою України, Державною спеціальною службою транспорту, Службою безпеки України боротьбу з диверсійно-розвідувальними силами агресора (противника) та не передбаченими законами України воєнізованими або збройними формуваннями;
35) сприяє Державній прикордонній службі України у виявленні каналів незаконного перетинання державного кордону, переміщення зброї, боєприпасів, вибухових речовин та разом із відповідними правоохоронними органами ліквідовує такі канали.
За змістом пункту 7 акту № 10 розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку форми Н-1 від 16 вересня 2021 року комісія дійшла висновку, що нещасний випадок який стався 29 грудня 2020 року о 07.30 год. з оперуповноваженим відділу оперативних розробок Полтавського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України майором поліції ОСОБА_1 , стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.
Із пояснень відповідача у відзиві слідує, що дані висновки зроблені на підставі того, що ОСОБА_1 на час настання нещасного випадку не виконував службові обов`язки, з огляду на те, що не був в цей день черговим по службі та не виконував покладені на нього завдання та повноваження.
На підтвердження вищевикладеного відповідачем надано до суду Графік (зі змінами) чергування Полтавського управління ДВБ НП України за грудень 2020 року від 24 грудня 2020 року, зошит для записів чергових, пояснення (т.1 а.с. 152-162, 167-183).
Так, згідно ОСОБА_10 (зі змінами) чергування Полтавського управління ДВБ НП України за грудень 2020 року від 24 грудня 2020 року черговими 28 грудня 2020 року стоять ОСОБА_8 та ОСОБА_11 (т.1 а.с. 152).
Як випливає із пояснень ОСОБА_8 від 03 вересня 2021 року, останній здійснював чергування, згідно графіку чергувань Полтавського управління ДВБ НП України, затвердженого 24 грудня 2020 року саме 28 грудня 2020 року та 29 грудня 2020 року передав чергування ОСОБА_9 (т.1 а.с. 182-183).
Крім того, як слідує із зошита для записів чергових за 28 грудня 2020 року наявний запис - ВВБ Кашуба (т.1 а.с. 159).
У свою чергу, згідно ОСОБА_10 (зі змінами) чергування Полтавського управління ДВБ НП України за грудень 2020 року від 24 грудня 2020 року ОСОБА_1 здійснював чергування 03, 08, 12, 16, 19, 23 грудня 2020 року, про що, також здійснено запис у зошиті для записів чергових (т.1 а.с. 152, 154).
Стосовно долучених позивачем до позовної пояснень ОСОБА_4 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (т.1 а.с. 43-45), суд правомірно зазначив, що під час розгляду справи не встановлено в ході, якого службового розслідування відбиралися дані пояснення та суб`єктів їх надання.
Згідно довідки про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України № 2255 від 29 грудня 2020 року причиною тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 вказано - травма під час служби та її наслідки (т.1 а.с. 23).
Відповідно до записів у Свідоцтві про хворобу № 325/С від 26 листопада 2021 року ОСОБА_1 - "29 грудня 2020 року в побуті отримав травму: Пошкодження зв`язок правого гомілково-ступневого суглобу та забиття м`яких тканин правої тім`яно-скроневої ділянки" (т.1 а.с. 47).
Оцінюючи вищевикладене, судова колегія вважає правомірним та обгрунтованим висновок суду першої інстанції, що комісія з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, що стався зі ОСОБА_1 29 грудня 2020 року дійшла правомірних висновків, що нещасний випадок трапився в період проходження служби однак не пов`язаний з виконанням потерпілим поліцейським завдань та повноважень поліції, визначених Законом України "Про Національну поліцію", здійснення діяння з припинення правопорушення у вільний від служби час.
За викладених обставин відсутні правові підстави для визнання протиправним та скасування що Акту № 10 Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, складеного за результатами розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, що стався зі ОСОБА_1 29 грудня 2020 року, форми Н-1.
Колегія суддів вважає хибними доводи скаржника про те, що згідно ОСОБА_10 (зі змінами) чергування Полтавського управління ДВБ НП України за грудень 2020 року від 02 грудня 2020 року, останній здійснював чергування 28 грудня 2020 року (т.1 а.с. 42), оскільки згідно Графіку (зі змінами) чергування Полтавського управління ДВБ НП України за грудень 2020 року, затвердженого начальником Полтавського управління ДВБ НП України Романом Світельським 24 грудня 2020 року, черговими 28 грудня 2020 року стоять ОСОБА_8 та ОСОБА_11 (т. 1 а.с. 152).
Крім того, колегія суддів вважає необгрунтованими посилання скаржника на ту обставину, що відповідачем на виконання вимог ухвали суду не надано до суду його «Щоденного плану роботи» № 11, в якому містяться відомості про його чергування 28.12.2020 та результати такого чергування,  оскільки вказаний план роботи надсилався до суду листом Полтавського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 01.02.2022 за вих. № 13/42-16/02-2022ДСК (т. 1 а.с. 220).
Також, колегія суддів вважає хибними посилання в апеляційній скарзі на ту обставину, що відповідачем на виконання вимог ухвали суду не надано до суду довідку від 09.12.2020 № 140 т, відомості в якій підтверджують факт виконання позивачем службових обов`язків і відображають їх результат, у тому числі в день травмування, оскільки листом Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 01.02.2022 за вих № 91дск/42-05ЦА/02-22 було поінформовано Полтавський окружний адміністративний суд про неможливість надсилання до суду довідки від 09.12.2020 № 140 т, оскільки відповідно до ст. 4.4.3 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом СБУ від 12.08.2005 № 440, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 17 серпня 2005 р. за № 902/11182 (чинного на той час), вказаній довідці надано гриф секретності «Таємно» (т. 1 а.с. 222).
Інші доводи та міркування позивача в апеляційній скарзі зводяться лише до переоцінки наявних в матеріалах справи доказів, не спростовують фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції, вказують лише на особисту незгоду позивача з прийнятим рішенням.
Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини другої статті Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.
Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством та довів правомірність прийнятого рішення, а тому у задоволенні позову слід відмовити.
Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі “Серявін та інші проти України” (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.  Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.05.2022 року по справі № 440/18419/21 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 09.05.2022 по справі                        № 440/18419/21 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.А. Калиновський 	
Судді	   	О.М. Мінаєва    З.О. Кононенко