У Х В А Л А
02 лютого 2023 року
м. Київ
справа №346/5577/20
провадження № 51-163ск23
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів:                                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30 травня 2022 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року і
ВСТАНОВИВ:
Вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30 травня 2022 року ОСОБА_5 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК, та призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. 
На підставі ст. 75 КК ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладено на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 7315,39 грн майнової шкоди, 10000 грн моральної шкоди та 6000 грн витрат на правову допомогу.
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року вищевказаний вирок місцевого суду залишено без змін.
Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, захисник оскаржив їх у касаційному порядку.
Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12 січня 2023 року касаційну скаргу захисника було залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. 427 КПК і надано строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали. 
У межах наданого строку захисник повторно звернувся до суду з касаційною скаргою, однак недоліки, зазначені у попередній ухвалі Касаційного кримінального суду Верховного Суду, не усунув.
Зокрема, у повторно поданій скарзі захисника так і не міститься конкретних аргументів про те, в чому саме полягає істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність з урахуванням положень статей 412, 413 КПК.
Натомість, захисник знову не погоджується із оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, надає їм власну оцінку, а також посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду, що не може бути предметом розгляду касаційного суду.
Крім того, при повторному зверненні зазначена захисником у касаційній скарзі вимога про скасування вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду і призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції також не узгоджується зі ст. 436 КПК, якою визначено рішення, які вправі ухвалити суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути захиснику на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30 травня 2022 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року, а також додані до неї матеріали, повернути особі, яка її подала.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді
 
ОСОБА_1                          ОСОБА_2                          ОСОБА_3